88 



před šest a padesáti lety co sluha byl vstoupil v knihovnu, 

 znaje jen německy, vlastním usilováním svým však netoliko latině 

 a řečtině, než i hebrejštině tak výtečně se byl naučil, že ko- 

 nečně se stal i censorem in hebraicis a kustodem bibliotečným; před- 

 stavoval ho i pánům scriptorům Dambeckovi, Šilhavému a G la- 

 seroví a konečně i pánům amanuensím: Mayerhófrovi, Kra- 

 meriusu a Bezděkovi. 



Po krátké jen nemoci zemřel však r. 1844 22. ledna kustos 

 Karel Fischer, čím Šafařík se stal skutečným kustodem. Mimo 

 titul nezlepšilo to však nikterak postavení Šafaříkovo, neboť plat po- 

 byl tentýž, a Šafařík byl vázán k tomu ještě na hodiny úředné, je- 

 likož vlastním nařízením bylo vytknuto, že censurní své práce má 

 vykonávati odpoledne, kdy bibliotheka bývala uzavřená. A psal sku- 

 tečně Š. od 5. ledna začínaje vlastní rukou knihu dekretů, ba od 

 1.. dubna téhož roku i journál biblioteční velmi bedlivě a čistě. 

 Ba můžeme v pravdě říci, že na bedrách jeho spoléhala se celá bi- 

 bliotheka, jelikož dobrý bibliothekář Spirk tehdáž juž velmi i tě- 

 lesně i duševně churavěl a marně se o to pokoušel, by v rocích 

 1844 a 1845 dlouhými cestami na dovolenou jaksi se zotavil. 



Roku 1845 vstoupil juž Š. v padesátý rok věku svého, v němž, 

 jak jsme byli juž doložili, ukončiti hodlal sbírky své, aby je obracel 

 ve vědecké celky. Počal toho ovšem, jak hlavně musejníky od roku 

 1846 počínaje, toho jsou doklady, než neukončil bohužel touhu tuto 

 svou ani do póla, jelikož netoliko nové a nové překážky se mu sta- 

 věly v cesty, nýbrž že mu vůbec jen 16 let ještě žíti bylo. Ač byl 

 zamítnul professuru slavistiky v Berlíně, zaslal mu přece pruský 

 král a pruské ministerstvo r. 1845 řád „pour le mérite." Téhož roku 

 počal i bystrý arcikníže Štěpán blížeji si jeho všímati, a podporoval 

 valně snahy Šafaříkovy, by, jako v Berlíně, taktéž i v Praze se zří- 

 dila professura řádná slavistiky, co se však teprva právě před vy- 

 puknutím Vídenské revolucí podařilo. Neboť dle císařského rozhod- 

 nutí zřídila se 11. března r. 1848 professura ta v Praže, ale jen 

 b platem 600 zl. v stříbře. 



IV. doba: Šafařík co bibliothekář císařský v Prase: 1848—1860. 

 Dne 22. května r. 1847 zemřel bibliothekář Ant. Spirk vblá- 



v 



zinci Pražském. Dne 27. května ustanoven S. úředně za zastupi- 

 tele bibliothekáře. Tu pustil přece jednou nemilou a obtížnou mu 

 censuru mimo sebe. Až do 27. března r. 1848 psal svědomitý Š. 

 na journalu bibliothečním, týž Š., jenž 1. června juž vyvolen byl 



