za presidenta slovanského kongressu v Praze a 2. června 

 1848 dojímavou svou a světoznámou řeč na ostrově Zofínském o 

 zájmech nutných Slovanstva měl. Bibliothekařem Pražským stal se 

 úředně Šafařík teprva 27. dubna r. 1848. Byloť věru Š. jako soudíno, 

 aby nikde a nikdy ve světě nepřišel k nějakému trvalému poklidu, ne- 

 řku-li pohodlí. Juž v březnu 1848 tudíž měsíc před svým bibliothekář- 

 stvím byl povolán zároveň s professory Exnerem a Zimmermän- 

 nern do Vídně k ministerium, aby činného podílu bral v posezeních 

 o reformách veřejného vyučování. Dne 1. dubna počala ta sezení, přetr- 

 žena jsouce hojně výstupy studujících z Vídenské auly, až pak byla 

 ukončena 18. máje, načež S. do Prahy zavítav, se zavázal v nově 

 v úřad knihovnický. Ale zaměstnání jeho v kongressu slovanském, o 

 nějž juž v dubnu s Jelačicem se byl smlouval ve Vídni, tomu valně 

 stála v cestě, pak i povstání Pražské, nikoli kongressem rakouských 

 Slovanů, než hlavně cizími, Poláky a Rusy, naschvál osnované, a to 

 k utrpení velkému Safaříkovu. Jednatřicátým májem, tudíž ani 14 dní 

 po návratu svém z Vídně, počal S.,* nepřijímaje předsednictví celého 

 kongresu, ač byl jeho duch radoplozí, juž působiti aspoň co předseda 

 české sekcí slovanského kongresu, ale juž 12. června zamezily barri- 

 kady Pražské veškerou úřední činnost mírumilovného Safaříka. Marně 

 ho byl znepokojoval a vábil ministr Piller sdorf, by opustiv Prahu 

 a knihovnu, vstoupil co ministerialní rada do ministeria vyučování ve 

 Vídni. Nabízela se mu též z druhé strany professura slavistiky 

 v Praze, avšak S. zamítl ji vyjádřením se 4. února r. 1849 hlavně, 

 jak se aspoň dí, pro to, aby vstoupení Čelakovskému do Rakouska 

 usnadnil, co se i podařilo. Dne 29. května 1849 přijato poděkování 

 jeho za professuru a dáno mu k tomu ještě 500 zl. roční osobní pří- 

 lohy k platu bibliothekářskému 1200 zlatých. Rok na to (září 1850) 

 vyznamenal ho císař rytířským řádem Franz-Josefovým, když rok před 

 tím a to od 26. července 1849 až do konce listopadu ve Vídni byl 

 blahodárně působil co předseda komisí, jíž bylo za úlohu dáno, se- 

 staviti pro veškerá nářečí slovanská juridicko-politickou termino-, 

 logii. V oddělení česko -moravsko-slovenském pracoval S. zároveň 

 spány: Ant. Beckem, K. J. Erbenem, Kollárem, Kuzmánym, 

 Rybičkou a Šemberou a to tak bedlivě a prospěšně, že y čer- 

 venci r. 1850 juž oddělení německo-české s předmluvou Safaří- 

 kovou tiskem bylo vyšlo. Sotva však co toto dílo bylo vyřízeno, 

 sestavila se na pokynutí vlády v červnu 1851 opět juž jiná komisí, 

 aby vědecké názvosloví německo-české sestavila a to hlavně k po- 

 třebám gymnasií a realek. 



