17 



Selbst der Basalt ist im Zustande der Erdfeuchte ungleich leichter 

 zu bearbeiten als nachher. 



Die Erfahrungen, die durch eine beträchtliche Zahl anderer Bei- 

 spiele ergänzt werden könnten, werden heutzutage bei der Bearbei- 

 tung der Gesteine sorgfältig beachtet, da sie bei geringerer Mühe 

 zum Ziele führen. 



Sollten die Alten bei der Ungeheuern Zahl von Steinwaffen, die 

 sie bearbeiteten und in einer Zeit, wo eine leichtere Bearbeitung un- 

 gleich wichtiger war als jetzt, keine Erfahrungen dieser Art gehabt 

 und benützt haben? 



Mir scheint dies unwahrscheinlich, und es dürfte diese sehr 

 wahrscheinliche Voraussetzung in Bezug auf den fraglichen Gegen- 

 stand einiges Licht zu verbreiten geeignet sein. 



Philosophische Section am 12. Nov. 



Gegenwärtig die Herren Mitglieder Vinařický, Hanuš, Daucha, 

 Čupr, Storch und als Gäste die Herren Patera und Komárek. 



Das ordentliche Mitglied Hanuš las seine Ansicht über In- 

 halt, Zweck und die Form des sogenannten „Homiliare's" eines 

 Prager Bischöfe s, das aus dem 12. -Ih. stammend, als Pergamen- 

 handschrift in der Prager Univ.-Bibliothek aufbewahrt wird. Sein 

 Vortrag lautete, wie folgt. 



Pergamenový rukopis universitní knihovny Pražské z 12. století, 

 znamenán číslem III. F. 6. stal se v nejnovějších dobách hlavně lite- 

 raturou německou slovutným. Nastává i literatuře české nutnost, 

 mínění své «o něm pronésti a oceniti jej co do hodnosti jeho pro dě- 

 jiny kultury Cech i ze strany obsahu jeho a formy. Je to rukopis 

 v 4° čítající 243 listů, jeden malý pergamenový lístek na před, na 

 němž reální (ale nikoli, jak Němci tomu chtí, vědecký) index ru- 

 kopisu rukou 14. století psaný se nachází, v zadu pak má rukopis ještě 

 3 listů papírových přivázaných, na nichž opis od r. 1475. onoho star- 

 šího indexu najdeš. Juž starý index počíná slovy: „Autor operis hu- 

 ius fuit episcopus;" k čemu jiná, ač souvěká ruka připsala : „et fuit 

 bohem us," čehož se až posud všickni vykládači drželi. Rukopis není 

 více v původní své vazbě, neboť je silně po krajích postřížen, a to 

 tak, že knihaři v oběť padli nápisové jednotlivých jeho částí, původně 

 po straně černě napsaní bezpochyby za tou příčinou, aby rubricator 

 mohl dle nich červených nápisů »shotoviti. Vazba nynější e hrubá, 



Sitzungsberichte, 1866 11. 9 



