19 



Kristus pravou rukou žehná, sedě na nějakém trůně, do levé ruky, 

 dle starodávného spůsobu žehnání natažené, černě kalich. Obraz sám 

 jenž souvěký je textu, byl původně jen červeně pérem nakreslen. 

 V nimbu je starodávný kříž červeno-žlutě naznačen. — Jedna, snad 

 jiná ruka připsala na prvním lístku, jenž obsahuje starší reální re- 

 gistřík, jak následuje: „habeo hune . . . librum ao. domini 1472. a 

 domino Georgio plebano Glatoviensi" (nikoli Glacensi, jak se posud 

 čtlo). Táže ruka zdá se, že spůšobila i registřík z r. 1475. Asi dvě 

 stě let potom byl rukopis v rukou Balbínových, neboť najdeš na 

 prvním lístku rukou Balbinovou (nar. 1621, f 1688) doslovně takto 

 psáno: „NB. hic liber homiliarum (ut etiam notavit is, qui indi- 

 cem huius libri confecit) est alieuius Epis.copi Prägen sis, idque 

 apparet passim ex ipsis sermonibus de S. Adalberto, Wenceslao, S. 

 Emmeramo etc.; sed quis autor sit, determinate nulla diligentia asse- 

 qui potui: multa habet ex S. S. Augustino etc., quorum ssepe integras 

 sententias recitat." Ve své „Epitome historica," již Balbin juž před r. 

 1669 byl dohotovil, praví, že rukopis ten, „codicem pervetustum," juž 

 našel v knihovně Jezuitské u sv. Klimenta (str. 315. lib. III.). R. 1747 

 zanesl bibliotekář Jesuitů Christ. Miklis, jenž prý rád rukopisy če- 

 ské k ohni odsuzoval (Hanslík. S. 54), knihu tu pod titulem: „Ser- 

 mon es cuiusdam episcopi Bohémi per totum" do katalogu, dal ji 

 zadu bíle natříti a signaturou červenou naznačiti: Y I. 2. N. 118. 

 Titul týž, nedostatečný ovšem, podržen později i skriptorem Zimmer- 

 männern 1 , jenž jesuitskou signaturu jen v nynější signaturu III. 

 F. 6. změnil. 



Tolik co do dějinstva vnějšího rukopisu našeho hlavně z nápi- 

 sů v něm čerpaného. Jsouť sice v něm ještě jiní nápisové, již však 

 bud obsah jeho vysvětlují, buď málo jasného donášejí k dějinstvu jeho. 

 K prvým hlejlí k. př. poznamenání souvěké na listu 182: „perdix 

 auis est, qua? cum posuit oua, perdit ea, alia supervenit, credit esse 

 sua et ineubans fouet ea, inde pulli nati audientes uocem prioris 

 matris, seeuntur illam. Perdix diabolus est." K poslednějším ná- 

 pisům hledí slova na listu .94. napsaná rukou 15. stol. „W. dei gra- 

 tia rex Bohemiae," z nichž, ana veskrz osamotnělá na kraji hořejším 

 stojí, ničehož se uzavírati nedá, ani jaký tu asi král český je míněn, 

 ani, že by snad rukopis králi Václavovi byl patřil. Napsánať jsou 

 ona slova nad homilií k vigilii sab ba ti sancti, v nižádném svazku 

 B ní aestojíce. Co se mne týká, četl bych nápis takto: Wratislaus 



2* 



