25 



tištěné však teprva r. 1548 v Kolíně, všecko sám snesl a uspořádal 

 „ex consiliis (sic) et orthodoxorum patrům decretis, tum etiam di ver- 

 sarum nationum synodis ceu loci communes congesti." A 

 podobná tomu sbírka je ovšem i náš rukopis, obsahem a formou 

 však ve mnohém se od Burkharda lišící, zahrnující v sobě i locos 

 communes z nejrůznějších starších spisů vzatá, a bylať, jako Bur- 

 chard, i „opus omnibus ecclesiasticis et parochis apprime necessa- 

 rium, u jest-li že vůbec byla od některého biskupa schválena a odpo- 

 ručena, o čemž však by nejedná pochybnost vzniknouti mohla, jak 

 toho shledáme, když nížeji její neuspořádanost v bližší úvahu vezmeme 

 Zde budiž dotčeno jen toho, že ze sbírky takové uzavírati něco co 

 do pověr, pohanstva a mravů č e s k ý ch, je vše jen odvážného para- 

 logismu. Než poslyšmež, jak o tom soudí sama kathol. Kirchenzei- 

 tung. Pravíť totiž: „Aehnliche Codices finden sich auch inDeutsch- 

 1 a n d s Bibliotheken vor, — wären ihre loci communes neu, der 

 b ö h m i s ch-m ä h r i s ch e n Kirchengeschichte bis jetzt unbekannt, 

 wären sie s p e c i f i s ch b ö h m i s ch, dann könnte man sich über 

 den Fund freuen und in den Auszügen ein Mittel sehen, „die em- 

 pfindliche Lücke in der Geschichte der Einführung des 

 Christenthums in Böhmen" auszufüllen, so aber sind sie nichts 

 anderes, als Auszüge, und dazu noch fehlerhafte Auszüge aus 

 Burkhardi magna collectio canonuni." „An Auslassungen und stö- 

 renden Fehlern wimmelt es geradezu, Beweis, dass die von Höfler 

 benutzte Handschrift entweder sehr flüchtig oder incorrect ist." To 

 vše se vysvětluje jak praveno tím, že sbírka naše není prosto z Burk- 

 harda než jen ze zřídel Burkhardových sestavená a že není 

 původní spis, než bůh ví kolikátý opis původní sbírky „c a n o- 

 num." V opisu takovém mnišském nebudeme se pak diviti tomu, 

 když nacházíme na listu 231. psáno: decimas Abraham factis Jacob 

 i n s i n u a t místo Jacob promissis insinuat," a na témže listu : „solam 

 decimam mercharis, místo merebaris." Takových chyb hrubých 

 najdeš v nedbale opsaném rukopisu nesčíslné množství. 



Jelikož je Burchardus sám sebrán „ex diversarum nati- 

 onum synodis" a jiných prastarých ustanovení církevních, nemůže se 

 říci, že by byl výhradně založen na ustanoveních římsko -německé 

 církve ; nešlotě t. vůbec sběratelům a ustanovovatelům církevním o ně- 

 jakou národnost zvlášť, neboť křesťanství pěstovalo od jakživa 

 ideu člověčenství hlavně všeobecného, podřizujíc jí veskrz 

 deu národnosti, stavu, stáří, pohlaví a p. Divno tudíž věru, že při 

 těch a takových okolnostech spolek Pražský Němců pro dějinstvo 



