26 



Němců v Čechách značnou prací a nákladem celý téměř kodex i 

 s vědeckým apparatem v jeho Beiträge zur Geschichte Böhmens 

 pod titulem: Das Homiliar des Bischofs von Prag. Ssec. XII. r. 1863 

 v Praze vydal (Abth. I. Band I. 4°. XXXVIII. 86 a 6 neznamenaných 

 str.). Ve vědeckém apparatu převzal vyjasnění učení církevnoprávni- 

 cké stránky rukopisu prof. S ch u 1 1 e , vyjasnění pak bohoslovecké a 

 všeobecné stránky prof. H e ch t. Oba pánové mají z dobrých příčin 

 za to, že rukopis založen byl nikoli Gebhardem, než Hermannem, 

 biskupem Pražským t. j. mezi roky 1099 — 1122- Jelikož již víme a 

 nížeji ještě zevrubněji doložíme, že rukopis náš není celek jeden, 

 jednou jen dobou a osobou a jedním jen směrem založený, obracu- 

 jeme jich důvody v ten smysl, že nebyl rukopis náš před biskupem 

 Hermannem dohotoven, poněvadž v něm v skutku některé homilie a 

 výrazy najdeš, ježto více na Hermanna, než na Gebharda kážou, 

 z nichž však nikterak uzavírati nelze, že by byl j í.m bud! složen, buď 

 diktován. 



Avšak i když strana německá toho připustiti musí, že malá čásť 

 homilií jen káže na biskupa Hermanna, větší čásť obsahu však že je 

 vzata ze starších, ba prastarých zřídel církevních : tvrdíte ona strana 

 nicméně, že právě výběr těch věcí a forma sestavení jich na je- 

 dnu osobu, na biskupa Hermanna, jenž pocházel z Maastrichta, a tudíž 

 na vliv německo -římské církve v Cechách svědčí. Než i tomu není 

 tak, jak ihned" doložíme. 



a) Hleďmež předně na posloupnost obsahu našeho rukopisu. 

 Homilie jdou jen až do listu 42. v. a jsouť na den adventní, 

 jenž, jak se zdá, jaksi splýval neb časem se stýkal s dnem narození 

 páně, jelikož hned na listu 2. čteme: alius sermo, jenž začíná: 

 Salvátor noster, dilectissimi, h o d i e natus est. Stará ruka pozna- 

 menala taktéž v registříku: in adventu fol. 1. et 2. Třetí řeč je in 

 die natali domini fol. 2. v. — 4. v.; čtvrtá („aliud"), pátá („alia" 

 taktéž fol. 4. v. — 8.; šestá má nápis: unde supra (?) jednajíc též 

 o narození páně, fol. 8. — 10. ; sedmá nadepsána „aliud" praví: nu- 

 per celebravimus diem, in quo salvator — nasci voluit, hodie celebra- 

 mus diem, in quo idem salvator in suše potentia deitatis apparuit," 

 čítajíc jen 19 řádkův, fol. 10. a.b.; osmá: in epiphania domini, fol. 

 10. b. — 12., devátá „unde supra" taktéž de epiphania, fol. 12 — 13. 

 v., desátá in purificatione S. Marias fol. 13. v. — 15., tuto řeč na- 

 jdeme doslovně opsanou ještě jednou na listu 84. v. — 85. v. 



