14 



set ferner darauf hin, wie durch Verallgemeinerung dieser Ideen eine 

 allgemeine Aesthetik als eine Wissenschaft, wie sie noch nirgends 

 existirte. entstehen könnte. Der Vortragende polemisirt in dieser 

 Richtung gegen bisherige Versuche dieser Verallgemeinerung der Her- 

 bartischen Ideen von Bobrik, Griepenkerl, Röscher und ge- 

 gen das neueste Werk dieser Art von Robert Zimmermann. 



Pan Wenzig, měl přednášku: O významu a úkolu vycho- 

 v á vání n á r o d n í h o. 



Dříve než přednášející přistoupil k vykládání významu vychová- 

 vání národního, které dle jména národy se zabývá, ustanovil pojem 

 národu a sice, že jest národ přirozený soubor osob, jenž 

 od jiných souborů toho spůsobu rozeznává se společ- 

 ným jazykem, který v něm od pokolení k pokolení pře- 

 chází a se dědí. 



Na tomto základu vyvinul význam a důležitost národův 

 ohledem na jejich původ, trvání, rozdílnost a rozmani- 

 tost a j i ch po d o b n o s t s rodinou. 



Z toho uzavíral, že, když národové tolik významu a důležitosti 

 do sebe mají i vychovávání národní významné a důle- 

 žité býti musí. I šel dále a poukázal na to, že jest nutn é, proto- 

 že všude s národy se potkáváme. 



Z přírody jsou na světě osoby a přirozené soubory, totiž ro- 

 diny, národy a člověčenstvo. 



Předměty vychovávání mohou tedy býti : jednotlivec, rodina, 

 národ, člověčenstvo. Ze se zatím — doložil přednášející — nedotýkám 

 plemen, jež přírodopis mezi člověčenstvem a národy připomíná, děje se 

 proto, že rozdíly plemen posud na jisto vytknuty nejsou, že se jich tu 

 více, tam méně jmenuje, a že v této své rozpravě o vychovávání ná- 

 rodním předkem Europu na zřeteli mám. 



Účel vychovávání jest dle dotčených předmětů podle mého 

 zdání ten, abychom tyto příhodnými prostředky vychovávacími 

 k všelikým prospěšným cílům vychovávání dovedli, čili jinými slovy: 

 abychom těm, jež vychováváme, k všelikým dokonalostem, jichž do- 

 síci s to jsou, dopomohli, a tak pokud možná nejvíce blaha lidského 

 docíliti pomáhali. 



Cíle vychovávání jsou bud! obecné, nebo zvláštní. 



Obecné cíle vychovávání jsou ty, jichž všechněch všickni 

 dosáhnouti mají, protože na nich předně blaho člověčenstva záleží, 

 pročež se při každém člověku předpokládají schopnosti k jich dosa- 

 žení. Že pak každá osoba nejen existuje co jednotlivec, nýbrž mimo 



