46 



der Vorrede Stituy's an und zwar m. d. W. „Protož třieba jest opa- 

 trného rozzeznanie a rozsuzenie v takových divích a zjeveních : ne 

 všielikému vieiiti duchu." Die bemerkenswertheren Stellen sind ferner 

 folgende: fol. 2. ,,Nebo psala jest ty řieči najprvé v svém jazyku, 

 po tom jsú popsány latinie a pak ten mistr svatého písma, ježto ji 

 znal, šlechetný muž, jakž slyším o niem, mistr zákona svatého pre- 

 dikatorového, zpořiedil je v kniehách niekolik : až teď ni nie sie do- 

 staly, či esky popsati, kakžkoli ti, ktož mie znají, viedie to, že 

 nerad o divích píši. Ten pak mistr, ježto latinie složil a zřiedil 

 kuiehy tyto, praví šlechetnost teto panie, ježto ji znal." 



Fol. 3. „A šlechetný mistr Matů š z Krakova i ten také jest 

 muž nematný, toho známý, a jest mistr svatého písma, ježto ty kuiehy 

 tak zpořiezené do Prahy přinesl a slúžil jie, jako jiné svaté vdo- 

 vie, slovutnú učiniv službu na svatej mši ke cti bohu, v jejie méno 

 bohu otci přiedrahu obiet krve a tiela jeho syna v kostelnie svátosti 

 na oltáři obit tuje: a toť i mnie sie dalo, ponuklo mne, abych k tvej 

 vuoli, má milá dci, počal ty kniehy psáti česky, zdaliť snad i 

 po nás budu niekomu k užitku." 



Fol. 53. v. ,,Ěekl bych, že chci v to přimiešiti nieco, ježto jest 

 kralóm psáno v kniehách teto svaté ženy." 



Fol. 55. „Co jest viece kralóm psáno, to přieskočím. A také 

 toho nevelím psáti česky, co je psáno biskupóm viece, ani toho pinie, 

 co jest o svatém Dominiku a o jeho bratří, jeduo to řku, že matka 

 božie pravila té svaté Brigidie" atd. 



Wegen manchen harten Aeusserungen gegen Potentaten welt- 

 lichen und geistlichen Ranges waren die lateinischen und deutschen 

 Revelationen bei uns vor dem Jahre 1848 verboten; von der römi- 

 schen Curie sind sie jedoch gutgeheissen worden, nur machte man 

 Unterschiede verschiedener Ausgaben. 



Fol. 58. v. „V kniehách čtvrtých této svaté ženy také nieco 

 vezmi, ale mnoho nechám, chtie odbýti skuoro, abych mohl 

 psáti jiného nieco; neb niekterému nemohu rozomieti a niekteré 

 nenie tobie užitečné. A tak v třinadste kapitole knieh tiechto čtvr- 

 tých stojí psáno . . . ." 



In der That konnte Štítný nicht alles seiner Tochter schreiben, 

 was in manchen Büchern stund, z. B. im VI. Buche 222. Kapitel. 

 ,,Mariaait: Cum filius meus circumcideretur ego membránám 

 illam in maximo honoře servabam ubi ibam. Quomodo enim illam 

 traderem terrae, quae de rae sine peccato fuerat generata. Cum teui- 

 pus vocationis meae de hoc mundo instaret, ego ipsam commendavi 



