51 



tielco jeho a ta kóžka, v níž dietiatko v břiše rostlo blíž dietiete 

 leží eše, shrnuvši sie a velmi čistá." 



V rukopise 17. E. 8. zní pak poslední čásč takto (list. 135): 

 „Tehdy kleče na kolenu panna s veliká poctí modlící sie, tváři k nebi 

 na vzschod slunce obrativši a chřbet k jesličkám a pak stášie, oči 

 v nebe i ruce upřevši iako z sebe jsúc vytržena v divání tak veliké 

 vieci lpíc myslí, jsúc sladkostí božská zapojena. A když ona tak sto- 

 jieše uzřech, že hnu sie dietie v jejie břiše a inhed v tu chvíli jako 

 oka mženie porodi syna, z niehož vyjide také svietlo, že proti tomu 

 svietlu nie svietčska ona nesvietieše, ježto ji bieše stařec zažehl. 

 A tak sie brzce sta ten porod, že nemožech porozumieti, kudy by 

 dietiatko vyšlo, jediné, že inhed uzřech to slavné dietiatko ano leži 

 na zemi, jehož tielce přečisté bieše a nebieše i jedné na niem ne- 

 čistoty." 



Wenden wir uns nun zum 



d) Manuscripte, das unter der Sign. 17. F. 17. in der Univ.- 

 Bibliotek verwahrt wird. Es ist eine späte Abschrift des 16. Jahr- 

 hunderte«. 180 Blatt 4° stark und beginnt mit: „Lament otcuov sva- 

 tých, kteřížto byli v temnostech." Nach dem Explicit am Blatte 178 

 erfahren wir auch bestimmt das Jahr und den Schreiber, und zwar 

 mit den Worten : „A to tu střiedu před sv. Duchem v XV. hodin 

 ode mne Mikulašie Kompatera z Kumstatu léta Panie 1551." 

 Dieselbe Hand schreibt gleich darauf wie folgt: „Tyto kusy pořád 

 psané jsá zviestované svaté Brigidie, kdežto ona jednau pamatujíce 

 mauky pána Ježišie nabožnie, tu jest k ní přišla matka buožie a 

 vece k ní." Auf 4 Seiten wird darauf das Leiden Christi eingehend 

 beschrieben. Da es offenbar kein Stitny'scher Styl ist, so interessirt es 

 uns hier nicht weiter und wir schliessen sohin unsere heutige Erörterung. 



Das in dem Prager Minoritenkloster befindliche (?) Exemplar der 

 Offenbarungen der hl. Brigitta, so wie etwa noch andere Exemplare, 

 die mit der Zeit auftauchen könnten, behalten wir uns zu beschreiben 

 gelegenheitlich vor. 



Darauf hielt Herr Dr. Friedrich Bialloblotzky, Privatdocent 

 aus Göttiugen folgenden Vortrag: 



Die zuerst in der Schweiz entstandenen wissenschaftlichen Wan- 

 derversammlungen wurden durch Lorenz Oken, Schweigger und ihre 

 Mitstrebenden schon im Anfange des dritten Jahrzehntes unseres 

 Jahrhundertes nach Deutschland verpflanzt. 



4* 



