73 



začátku nechce do postele milence a pak přece nahá do ní vleze, 

 není ale zajisté ani učený výmysl! ba nižádný výmysl, když je 

 to překlad pouhý z němčiny. Nevíme tudíž ničehož s jistotou určiti, 

 co by vlastně „májový sen" Hynka z Poděbrad byl býval, jakož 

 nevíme, co by byly jeho : „et alia qusedam" bývaly. 



Takto uznával nadzmíněný již Jos. Dobrovský r. 1791 str. 352, 

 jenž jmenuje podle Lupáčových „scripta" „Schriften" Hynek's 

 von Poděbrad a nikoli básně, dodávaje, že Hynek dal přeložiti i 

 Furcheria Carnotensis historii výprav křižáckých do Palestiny z r. 109 9 

 konaných do české řeči, kterou Lupáč jistě viděl, jak vypravuje při 

 15. červenci. Těmiže slovy opakuje Dobrovský pohled svůj na tu 

 věc v druhém vydání historie české řeči r. 1792 str. 157. Ba i v 3. 

 vydání praví, že jsou spisy Hynkovy ztraceny, ač tam (str. 303) spis 

 Hynkův: „somnium majale" již má za pouhou báseň, zaveden jsa 

 Durichovým vynálezem básně o máji: „Dřievo sie listem odieva, sla- 

 víček v keřku spěvá, máji žaluji tobie, a mé čije srdce ve mdlobie" 

 (srovn. Výbor z lit. I. díl str. 961). 



Boh. Balbín má Hynka taktéž za učeného muže (inter doctio- 

 res Bohemia? principes omnino numerandus est et ab maioribus 

 numeratur). „Sepsal knížku (librum) pod titulem sen Máje 

 („Somnium Maja"), jenž chvály došel od starých. Neviděl jsem je 

 sice, než mám za to, že to byly satyry na spůsob Menippseiských, 

 které se posmívaly přáním a snahám marným lidí po naději nových 

 událostí." I Balbín očekával tudíž od Hynka, královice, jemuž se 

 trůnu nedostalo, než jen knížetství Miinsterberského, přísnou sa- 

 tyru o marnosti lidských snah, tudíž knihu, nikoli však oplzlou 

 básničku. (Boh. docta. edit. Ungar II. str. 52). 



Koniáš jesuita nedotýká se knihy či spisu: májový sen nikterak 

 ve svém Indexu, nepřišel mu tudíž co báseň oplzlá nikdy pod ruce. 



Jos. Jungmann v 1. vydání své hist, lit. české jmenuje na 

 str. 87. Václ. Hanku za šťastného vynálezce, bez bližšího pozname- 

 nání nějakého. V druhém vydání však dokládá, zaveden Hankou, 

 na str. 58 takto : „Popisovači a rozpravěcí Májový sen jest více pa- 

 máten vzácností skladatele nežli obsahem poněkud rozvláčným a 

 smyslně rozkošným při všem rytířství a pobožnosti, jichžto nějaký 

 znak obnáší." Na str. 63. č. 61. však přidává ještě, že „o starším 

 vydání (sna májového, nežli je vydání Hankovo) zmínka jest 

 v předmluvě na komedii o žebrácích." Oté komedii o že- 

 brácích mluví pak Jungmann na str. 141. č. 226, že je přepraco- 

 vána z polského, že v ní Polák mnoho psal o frejíři, co však český 



