108 



Jeseník, rusky Osenb v skutku září. Mohlo se tudíž i lehce státi, 

 že by nějaký měsíc se byl jmenoval jaro, jiný ožinek neb ožink.y 

 atd. Tento spůsob povstání pojmenování měsíců slovanských vysvě- 

 tluje, jak mohla povstati ta nápadná a na zdání nahodilá roz- 

 dílnost jmen měsíčných při různých kmenech Slovanských, jichž 

 živosti a přirozenosti obdivují se i Němci sami. Tím spůsobem po- 

 vstala t. jména měsíců jako jsou : bobov cvét— črešniarb 



— g n i 1 e c — hodovník — jacmeňski — j a r e c — k a z i- 

 d o r o g — k 1 a s e n — 1 u t y — 1 y p e ň — n a 1 é t n y — pa- 

 dolist — se nok os — studenyj — trav au - vinotok 



— z i m e c — a p. 



Yrátime-li se však nyní k jménům měsíců v té doby, o které 

 jsme co o adventu či přijští pravé zimy byli mluvili, shledali jsme 

 již a shledáme ještě, že naše jméno jeseň co podzimí vůbec, již 

 měsícem září je u Rusů a to pod jménem oseiib a pod jménem Je- 

 seník u Slovinců ; kdežto st.-slov. doba září se jmenovala ještě 

 vřes b ni., vreseiib, poněvadž se tam na jihu zpatřovalo množství 

 vřesu či erica vulgaris: za starodávna slul u nás, severnějších Slo- 

 vanů, Čechů a Poláků, juli a august v řešen, wrzesien, co důka- 

 zem jest zároveň, že jména měsíců též vymírají, nebývajíce vždy 

 všeobecná hned z počátku. 



Polsky je pa-zděrnik, ba i malorusky pazdernyk říjen, 

 kdežto u Čechů sušírna se jmenuje pazderna a výtěrky lnu pa- 

 zdeří. Poněvadž u Rusů pazder nik-b sluje studený a zimní vítr, 

 jenž vše rozdírá či pozdírá, je možná, že pazder nik byl původně 

 zimní čas vůbec a vítr v něm působící. 



Naše slova za-řij a říjen mají jména svá ode ří-ti či rujení 

 a křičení zvířat lesních, hlavně pak jelenů, co mohlo ovšem povstati 

 jen v dobách, kde lesy a zvířata divá převládala ještě nad polnostmi 

 a krotkými zvířaty. Případnost tu, že dva měsíce téměř stejné jméno 

 mají, dokládá jen tvrzení naše, že jména ta naznačovala původně 

 čas nevyměřený bud delší, bud kratší. Byl-li čas delší, než je měsíc 

 jeden či 30 dní, rozeznávali Slované počátek jeho a konec. Tak 

 slul ku př. st.-český zá-ruj, zá-řij, zá-ří počátkem, rújen či říjen 

 však dobou plného řítí. Takových dvojnásobných měsíců máme i 

 jiné doklady, k. př. červenec a červen (až do 15. století juni a 

 juli v Čechách). 



Nejvíce srovnávají se Slované v jménu listo-pad pro všeobec- 

 nost tohoto úkazu přírodního v Europě, neboť jen někteří Jihoslované 

 jmenují dobu tu Listov-gnoj, Listo-gnoj neb Gnilec vůbec. 



