82 



t. j. „Smutné nad žalostnými vlasti a církve bídami naříkání" do in- 

 dexu co aboleudum, neznaje spisovatele co Komenského. Bratři opsali si 

 pro svou potřebu rukopis Komenského a vytiskli pak v Praze, v tajné 

 své tiskárně svůj rukopis. Podlé Komenského přišel k tomu druhému 

 dílku r. 1651 třetí a r. 16G0 čtvrtý co poslední část Devátý a de- 

 sátý spis jsou tudíž vlastně jen devátý ale ve čtvero dílech. Měl 

 bezpochyby celek v Amsterodame ukončený titul : Smutný hlas zapla- 

 šeného hněvem božím pastýře k rozplašenému hynoucímu stádu, jak 

 Jungmann udává (str. 277. č. 378 f.). Celek ten vytištěn pak v Am- 

 sterodame r. 1660. 



Jedenáctý či vlastně devátý spis je známý r. 1623 sepsaný 

 Labyrinth světa. Výpis zachovaných rukopisů a kněh tištěných 

 v různých vydáních vyžaduje zvláštní pojednání o tom znamenitém 

 spisu, jehož jarý začátek nesouhlasí s pietistickým koncom. Litovati 

 vůbec, že Komenský opustiv školu a povolání své spisovatelské co do 

 škol dal se do hádek náboženských. Co školník učený, nikoli co bratr 

 byl věhlásen. 



Co dvanáctý spis český připomíná své metrické překlady 

 žalmů. O těch je juž přemnoho psáno a bude ještě více psáuo. 

 Poukazuju zde na následující. Roku 1855 psal o nich Šafařík v Mus. 

 str. 532. Roku 1861. Jos. Jireček ve Vídni: Časoměrné překlady 

 žalmů (Sign. 54. D. 458. č. 2). Roku 1833 vypravoval v „Rozlično- 

 stech' Pražských novin č. 50. V. A. Pohan o zlomcích jich ve 

 zvláŠtném exempláru nalezených, s čímž srovnati dlužno, co r. 1867 

 podal J. Truhlář v České Včele str. 49. jelikož tam najdeš čtení 

 Pohanova, Rosová a původního exempláře (54. E 130) srovnání. 



Co do hodnosti metrických těch překladů nelze zapomenouti, 

 že hexameter je jazyku českému cizí metrům, a že hlavně jen renais- 

 sanční doba humanismu si libovala v témže metru. Dotknuto budiž 

 taktéž zde, že v psaní svém Komenský se mýlí, mysliv, žeby žalmy 

 metrické Nudožerinovy nikdy nebyly vyšiy. Chovajíť se totiž co 

 „žalmové někteří v písně české na způsob veršů latinských v nově 

 uvedeni a vydáni" v knihovně vysokých škol pražských pod sig. 52, 

 G. 12. č. 8. (typis Georgii Nigrini Ao. 1606). To byla doba, v které 

 Komenskému teprva bylo 14 let. Opis žalmů Komenského nachází 

 ne v knihovně Safaříkově (viz Catalogus, str. 115), tudíž nyní v če- 

 ském museu. Žalmy Poláka Jana Kochanovského (v Krakově, 

 1586. Sign 26 J. 48), o kterých se Komenský též zmiňuje, jsou oby- 

 čejný rým, nemajíce ničehož společného se žalmy Nudožerinovými 

 a Komenskými. První verš počíná ku př. takto: Sčešlivy, który nie- 



