85 



věčné vlasti, z níž nás nevyžene žádný nepřítel, pomoziž tam Pane. 

 Amen" (str. 10). Vysvětlení Komenského dotýkají se i osudů bratří. 

 Mezi knihami zamyšlenými byla pak i „všech postyllí matka, kořen, 

 základ, pramen, studnice, jádro a míza, tuk a mozk, světlo a klíč" 

 t. j. manuálník náš. Datum k němu je z Amsterdamu, 28. dubna 

 L 1658. Pak se obrací Komenský opět k čtenáři laskavému, vy- 

 kládaje mu, co jest manuálník a že i bez urážky boha možno a pro- 

 spěšno, výtah učiniti z písma božího. ,, Jacíž výtahové dvojím spů- 

 sob p jí posavad strojeni bývali i v našem jazyku. Jedno, povědění 

 pLem vybíráním a podle artikulův víry pořádáním, jakž v knize 

 české, jenž Pravidla víry slově, viděti. Druhé, podle pořádku 

 samé biblí — jakž česká zlatá biblí činí a to nejvlastněji com- 

 pendium bibliorum, stažená biblí, slove u . „A latinská sic edicí 

 šťastně vyšla v Nyrmberku. Z strany pak této české biblicky 

 slyším, že ji jeden našel, kterýž začátek jí spatřiv, urážeti se — 

 začal." Načež vyvracuje Komenský marné reptání takové. Na konci 

 pak podává opět „Zavírku biblí" přičiniv některé modlitbičky. Kniha 

 sama je drobným králickým tiskem tisknuta. Koniáš ji zná na str. 

 124 a Jungmann na str. 290, č. 649. V exempláři knihovny univer- 

 sitní, jenž jest r. 1751 převázán, stojí připsáno: „2. Decembr. 1774. 

 Josefovi Boháček, postquamNeo — Boleslavia, redux ad novám quse- 

 stionem raptus fuisset." 



Co sedmnáctý spis český uvádí Komenský svou „Obranu". 

 Počaly totiž ve vyhnanství nešťastné půtky český ch bratří 8 českými 

 evangelíky, jichž jsme se výše juž byli dotkli. Včele českých 

 evangelíků stál Samuel Martinius z Dražova, včele bratří Komen- 

 ský. Knihy obou chovají v sobě v podobě kněh Stelcarových 

 hojnou zásobu literatury české polemiky, kterou rozebírati úkolem 

 zvláštního pojednání býti musí. Nejsouť to knihy, které by nesmr- 

 telnost Komenskému byly získaly, ana založena jest a bude v kni- 

 hách jeho školních a filosofických. K obraně Komenského dodati sluší, 

 že i „Obranu" tu, jakož i viam pacis či cestu pokoje psal jen 

 „jussu superiorům". Pod tímto titulem není však ni jedna, ni 

 druhá známa v literatuře, než jen jeho kniha: „Na spis proti 

 jednotě bratrské od M. Samuele Martinia etc. sepsaný a na na- 

 vrácení k řádu jejímu v pobožných lidech dověrnosti v třidceti pět 

 příčinách (jak je nazývá) vůbec vydaný, potřebné, mírné, křesťan- 

 ské starších kněží též jednoty bratrské na ten čas v Lesně Polském 

 v exilium zůstávajících ohlášení. L. 1635. 4°. Signat. knihovny 

 universitní; 54. Č. 177. Viz u Jungmanna str. 293. č. 698. e) a h). 



