119 



z latinského exempláru v obsah svůj obrátil. Ne dosti na tom. Neb 

 Budovec podává bohužel ve svém Anti-Al-Koránu jen překrátké 

 výtahy a nikoli přeložený obsah svého latinského Koránu, co je 

 tím více litovati, že i pořádek i obsah jeho Koránu nesouhlasí s po- 

 řádkem a obsahem pozdějších a novějších kritičnějších vydání. Čítá 

 totiž Budovec v Koránu svém 124 kapitol či „Azoar" (Sur), kdežto 

 se jich obyčejně jen 114 počítá, a již první jeho „azoara" nesouhlasí 

 s první surou ostatních vydání. (Srovn. De origine et compositione 

 Surarum Koranicarum ipsiusque Koráni. Scripsit Th. Noeldeke, 

 Göttingae 1856, 4°. Sign. Dissert. vol. 885. N. 5.). Avšak i způsob 

 výtahu jeho není, jak by měl býti, jeho důstojný, objektivny, mluvíť 

 z něho více rozdrážděná mysl, nežli chladný skoumavý rozum. Slyš- 

 mež ho ku př. hned v první suře, an vypravuje: „Výtah Azoary I. 

 Vychvaluje boha od akutkův jeho, aby sobě posluchače zeyskal, tak 

 aby med jedem přikryl, a trus myší s pepřem vmísil : též chválí svůj 

 Al-Korán, že od boha z nebe dán a kteří podle něho živi jsou, že se 

 dostanou do ráje, kdežto všeliké rozkoše od jídla a pití, též i pěkný 

 Fraucymer jmíti budou" atd. 



„Azoara IX. O ženách píše a tu psí nečistotu prvnější opět 

 zakopává, pravě, že ženy mají pobožné a bohabojné býti : potom zase 

 ksvé nečistotě se navrací, kterak se ženy, když do lože jdou, umý- 

 vati mají" atd. 



„Azoara XXII. Mluví o Jozefovi, jak jest prodán byl, a jaké 

 pokušení od ženy Putyfarovy jměl, s vyčítáním těch pokušení 

 jaká jsou byly, tak že pro stud ohavno jest je čísti: však toto z těch 

 nejmenší jest, že obnažená Putyfarka spolu s některými ženami Jo- 

 zefovi to naskýtaly, aby miloval kterou chce, a když od nich utíkal, 

 tedy že jsou pravily, že Jozef musí andělem býti. Odtud hned haneb- 

 ník, napsav, čemu by se lidé zasmáti mohli, tak aby jim jako v ko- 

 medii pro ukrácení chvíle nějakou hříčku spůsobil, hned zase o čistotě 

 Josefově, o Faraónovi, o bratřích Josefových ledacos protrusuje." 



Tato u něho dva a dvacátá „Sura" je důkazem, že překlad 

 Koránu Budovcova nebyl věrný a že Budovec sám nebyl na tom 

 stupni nestrannosti, aby byl mohl rozsuzovati o hodnosti či nehod- 

 nosti Koránu, jelikož se domnívá, že ta pověst o cudném Josefovi, 

 jak ji vypravuje, osnována je pouhým a samým Mahometem 

 a to naschvál, aby prý nějakou půvabnou povídkou rozveselil čtenář- 

 stvo své. Pověst o Zalejce či Zulejce, ženě Potyfarově je t. po 

 celé, hlavně semitské, Asii rozšířena, ba i Peršanům dobře známa, 



