121 



pepř prodával, a nikdy je pepřem nepromísil, ne tak by mnoho kup- 

 cův zej skal." 



Sura LXXIV. „Zve tu něco o a mrtvých vstání." (To je celá 

 u něho Azoara^ 



Sura CIV. „Hanebný posměvač pravil YŠudy přátele míti a 

 všudy znám býti, t. na zemi, v pekle i na nebi. Snad dělal sobě 

 Cwikmil, kdyby mu nebe chybilo, aby k svým holomkům do pekla 

 přijat býti mohl." 



Takto je osnován „První díl Anti-Al-Koránu či larva turec- 

 kého náboženství" (Str. 51). Potom dí, že mají Turci tři kratičké 

 spisy za pravidlo víry t. o r o d u Mahometa, summovný veytah, 

 co nějaký katechismus hlubočejších tajemství jejich, kousek historie 

 léto počátku světa. 



Tyto tři spisy vypisuje nyní svým způsobem. Podáme i z nich 

 některé příklady, k. př 



1. „Kterak oslice Mahometovi poklonu až k zemi učinila, když 

 měli dítě Mahometa na ní vsaditi, pravíce, že nese pečeť všech pro- 

 roků/ 5 Str. 54. 



2. „V ráji že i požívání žen bude a to vesměs, kdykol 

 se komu líbiti bude, sic jinače že by nebyla dokonalá rajská radost." 

 Str. 56. 



3. „Ze v čtyrydcátém dni v životě matky duše se dává" — kdežto 

 o jeho divném početí a zrůstu, dokud se na svět nenarodí, velmi 

 divné básně píše." Str. 58. 



Na str. 61. přichází Budovec k „Larvě nábožensví tureckého" 

 t. j. k dokladu, že, ačkoliv povrchní jich svatost a nábožnost 

 všecka jiná náboženství se převyšovati zdá, přece je jen hrozná 

 ohava a smrad před obličejem božím. Nepíše to však Budovec sám, 

 než klade toliko výtah z knihy, kterážto při koránu latinském r. 1550 

 vyšlém byla připojena. Chová v sobě kapitol 24. Podáme zde jen 

 krátký výtah z těch krátkých výtahů. 



„Kap. IV. vypravuje, že, jakož dvojí služba boží jest, podstat- 

 ná a služebná: tak že čert skrze Mahometa tou služebnou, ze- 

 vnitřní službou boží v povrchních skutcích velmi pěknou tvářnost na 

 se vzal. A toť je jistě tak: Neb kdo vidí jejich časté denní i 

 noční modlitby, almužny, nadání špitální, vigilia, stříd- 

 most, uctivost, tichost, svornost, řeklby, že andělé a ne lidé 

 jsou. Ale jakož z pěkné růže ovoce nehodné, t. bodlavý šipek po- 

 chází" .... 



