prazuo vieroval svatkov nectil, cizieho žádal: toho želleui s právu 

 vieru. 



Shřiešil sem v sedmeré svatosti cierkve svaté, že sem křtu 

 svatého, svatého biřmovauie v čistotie nezachoval, pokanie za me 

 hřieehy nevyplnil, tak pravie a tak nabožnie, jakž mi skazano bylo, 

 v manželstvie nebo v panenstvie, anebo v vdovstvie nestal tak čistie, 

 tak pravie, jakž mi pan buoh přikázal, tielo krále nebeského nena- 

 božnym srdcem, zlu mysli častokrát přijímal, toho mi žel s právu 

 (vieru). 



Shřiešil sem v sedmi smrtedluych hřiešich, že sem byl pyšný, 

 závistivý, nenaviztivy, lakomý, lakotny, smilný a těsklivy na bozi 

 službie, toho mi žel s právu vieru. 



Shřiešil sem v osmero blahoslavenstvie cierkvi svate, že sem 

 chudoby, kteruž na mie milý pan buoh přiepustil, nemilo trpil, že 

 sem nebyl tichy, že sem neplakal na sve hřieehy a že sem nebyl 

 lačen ani žiežniv milosti božie, a také že sem nebyl milosrdný nad 

 svým bližnym a také nebyl sem čistého srdce, nebyl sem pokojný; 

 protivenstvie sem nemile trpiel, což na mie pan buoh přiepustil. toho 

 mi žel atd. 



Shřiešil sem v devieti cizich hřiešiech, že sem ponukl k hřiechu' 

 přikázal sem učiniti hřiech, aneb přiepustil sem, posuzoval sem živých 

 i mrtvých, panen, paničov, knieži, manželov, vdovcov i jiných roz- 

 ličných stavov a sam sem sie nikdy nemohl poznati v svých hřiešiech, 

 želem toho s právu vieru. 



Zhřiešiel sem v šestero milosrdenstyie, že sem nemocného ne- 

 navštievil, mrtvého k hrobu neprovodil, pocestného v duom nepřijal, 

 lačného nenakrmil, žižniveho nenapojil, nad chudým sie neslitoval, 

 mnohokrát slyšie hlas, uši svoje obrátil sem, abych sie neslitoval: 

 toho želem s právu vieru. 



Szhřiešil sem v pieti smyslech života mého, že sem očima svý- 

 ma hleděl na nečisté a na hanebné vieci, ušima mýma posluchal ne- 

 šlechetné vieci a nečijte, nos moy zahrazuje přied tielem mrtvým 

 mého bližnieho, aby me tielo nečisté ohyzdy nemielo; ušty svými 

 mluvil sem nečistu řieč nešlechetnu i ni boha ctil, i ni jeho matky, 

 i ni jeho svatých i ni kterého svého bližnieho; nohami svými cho- 

 dil k marným vieeem, mnohokrát k tanconi, kostkam, k cyhrarn roz- 

 ličným viec, nežli k buoži službie; ač sem kdy šel na božie službu, 

 tu sem byl teskliv, nepokořen, uermbožen a mnohokrát sem i reptal 

 proti slovu buožiemu: toho želem s pravou vieru. 



