u 



logickou či matheraatickou přísností, a to prý proto, aby kacíře a 

 pohany, nevěřící v autority katolické k víře přinutil. Nevinikal však 

 prý jen ve filosofii a theologii, než ve všech odborech věd, tak že si 

 Alanus v Paříži získal jména: Doctor universalis. 



Aby pak v učeném jeho s\ětě něco půvabnosti suchoparný jeho 

 život osladilo, vypravuje doctrina plana, že jej pro svou učenost 

 i jedna královna zůlíbala, jak v zahradě královské spal pod stromem. 

 Vypravuje tato doctrina vševědoucí také, že Alanus, jakmile vstou- 

 pil co frater laicus do klášte ra, ovce pásl, bezpochyby aby tím po- 

 koru mnišskou na jevo dal. 



Také zevrubnosti životopisné vypravují se doctrinou planou, 

 jak jsme pověděli, a přece je život Alana a jeho působení mráko- 

 tě m temností zahalen, jakmile jen člověk poněkud v hlubších 

 zřídel než jich podává doctrina plana, se dobírá. 



Není totiž ani jisto, jakého byl původu rodem Alanus, jelikož 

 se učenci hádají, zdaž byl N i z o z e m c e m, Francouzem, V 1 a ch e m 

 (Sicilianem), anebo konečně S co tem (Caroli de Visch historica 

 relatio de vita Alani (Opera omnia Amstelodami 1653). Taktéž se 

 neví s jistotou, co vlastně byl psal, jedni mu to, druzí ono připi- 

 sují, poněvadž se vyškytá více Alanů de Insulis. Že jeden z nich 

 tak zvaný Veliký (Magnus) či doctor universalis, nemohl co scho- 

 lastik dokládati pouhými důvody logickými či mathematickými svá 

 tvrdění, vysvítá samo sebou již z pojmu scholastického filosofa 

 a věru v nižádném z jeho spisů není v skutku dán toho návodu plný 

 důkaz. Srovnejmež jen na příklad Alani Magni de Insulis libri 

 duo contra Judaeos et Paganos seu Mahometanos. (Bibliotheca scri- 

 ptorum ord. Cisterciensis edita per Carolum de Visch. Coloniae Agrip. 

 1656. Sign. 1. H. 28.) Je a pobude bezpochyby tedy Alanus mezi 

 muži zevrubně neznámými, ač dle náhrobku jeho v Clairvaux o něm 

 prý se vypravuje, že „duo" (filosofii t. a theologii), že „septem" 

 (sedmero svobodných umění), že „totum scibile scivit" (Vševěd). 



b) báseň Alana. 



Jedno tištěné vydání básně vyšlo bez jména původce roku 

 1536 (Polycarpi Leyseri historia poetarum et poeinatum medii aevi. 

 Halae Magd. b. 1721. 8°. pag. 1018), co jistě je důkazem, že i v stře- 

 dověku již pochybováno bylo o něm, které pochybování posud není 

 ještě vyvráceno (viz životopis jeho v Ersch. a Gruberově encyklo- 

 paedii, pak v Nouvelle biographie generale par. Höfer. Paris 1854). 

 Jméno básně samé zní: Anteclaudianus sivé de vir o optimo, 



