42 



že ad ecclesiam in Chudienicz „post mortem bona? memoria? Przibi- 

 konis", ustanowen zase farář jiný. Tudíž jisté jest, že Pulkawa umřel 

 r. 1380 co farář Chudenický. Z toho ale zawírati ještě se nedá, že 

 by stal se byl knězem a šel hned farářowat do Chudenic ; ba možné 

 jest, že ani nenabyl nikdy swěcení kněžského, a požíwaje w Praze 

 důchodůw z fary swé, za příkladem množstwí farářůw jiných swého 

 wětói zastáwal powinnosti swé pastýřské w Chudenicích jen skrze 

 najatého třídníka čili vikáře. Důkaz na to podáwá nejprw při zápisu 

 dne 19. Jul. 1378 daný jemu titul „discretus vir", ne „honorabilis", 

 a pak další zápis w dotčených aktách konsistorialních U. XVI, kdežto 

 ke dni 18. Sept. 1378 wyprawuje se: „D. Przibislaus plebanus in 

 Chudienicz protestatus est, quod paratus esset recipere sacrum sub- 

 diaconatus ordinem: sed quia ordines non celebrantur, ideo dixit, 

 quod non stát per eum, sed potius per diocesanum loci." 



Tak tedy osobnost Přibislawa čili Přibíka Pulkawy z Rade- 

 nína i postawení a působení jeho w létech posledních (1373 — 1380) 

 již dostatečně zjištěna jsau. Byltě skutečně školním mistrem čili rek- 

 torem kollegiatní školy Swatojilské w létech 1373 — 1378, a předpo- 

 kládáno o něm, že by ze služby té buďto propuštěn býti aneb i sám 

 ji opustiti mohl; nebyl tedy ani kanowníkem tamější kapituly, ani 

 knězem wůbec, ale laikem a swětským učeným, jakowýchž za jeho 

 wěku ještě pořídku se počítalo. Wždy pak wyznamenáwal se mezi 

 wrstewci swými tím, že, náležeje k učenému stawu, wynikal spůso- 

 bilostí swau ku práčem učeným ; protož není se diwiti, že obrátil na 

 sebe pozor i císaře Karla IV. 



Že císař ten měl účastenstwí we skládaní kroniky Pulkawowy, 

 jewí se, bez ohledu i na zpráwy nahoře již dotčené, ze skutkůw ná- 

 sledujících: 1. Wědomo jest, že Karel IV sám sepsal také legendu 

 o S. Wáclawě. Biskup Marignola, spisowaw také k císařowě žádosti 

 kroniku českou při zmínce o smrti S. Wáclawa (Dobner. Monum. II, 

 153) doložil byl ta slowa: „cujus vitam gloriosus imperator Karolus IV 

 abbreviavit, qua? si placeret, hic esset inserenda." A wšak císař ne 

 Marignolowi, nýbrž Pulkawowi dal wložiti legendu swou do jeho díla, 

 a tak čteme ji (slncipit: „Crescente itaque religione Christiana" etc.) 

 netoliko w Dobnerowě wydání (III, 90,) ale i u Menkena i Ludwiga. 

 2) Wložení hojných listin důležitějších obsahu státopráwního z archivu 

 zemského neb králowského, jejž Pulkawa sám citowal pod jménem 

 „Arcana regalia" (ap. Dobn. II, 288,) do kroniky té nemohlo se státi 

 beze zwláštního císařowa wědomí a swolení, ba i poručení; prawda 

 o tom každému znateli sama sebou jest na jewě. 3) Nemenší swé- 



