45 



wání kroniky Pulkawowy od spisowatele samého došlo w posledních 

 těchto dnech značného pOtwrzení nenadálým objewením se důležitého 

 rukopisu w Paříži, jejž napotom „rkp. Pulawským" nazýwati chci. 



Dne 3. února t. r. obdržel sem od p. Wojtěcha K§trzyňského, 

 doktora filosofie, bytem nyní w Poznani, psaní dané z Paříže, w němž 

 mi oznámil, že w bibliothece knížete Wladislawa Czartoryského w Pa- 

 říži pod známkou 0,1414 nachází se skwostný pergamenowý rukopis 

 Pulkawowy kroniky české, psaný latině w druhé polowici XIV sto- 

 letí na listech 139 nebo-li stránkách 278 we folio jednou a tauž 

 rukau, a obsahující na stránkách 3—250 dotčenau kroniku, str. 

 251—276 pak známý „Ordo ad coronandum regem Boemorum." Ru- 

 kopis ten, ozdobený na str. 3 krásnými drobnomalbami, w textu pak 

 barewnými kapitol initialkami, že náležel byl někdy slawnému biskupu 

 Krakowskému, kardinalowi Zbyhněwu Olešnickému, kterýž wepsaw 

 doň některé marginálie z dějin Polských, před smrtí swou r. 1455 

 odkázal jej byl biskupskému kostelu Krakowskému. 



Zajímawau zpráwu tato hned téhož dne oznámil sem byl 

 w řádném posezení král. České společnosti nauk; a poněwadž spolu- 

 oud této společnosti, přítel a zeť můj Dr. Rieger, strojil se té doby 

 na cestu do Paříže, požádal sem ho, aby přičinil se osobně, zda-li 

 by možné bylo dostati literární poklad ten na některý čas do Trahy, 

 kdežby obsah jeho mohl proskaumán býti podrobněji a užit k opra- 

 wení textu, jakož známo jest, welice porušeného kroniky Pulkawowy. 

 Kníže Czartoryský propůjčil se k žádosti této liberalností wzorně 

 laskawau: a tak majíce již wzácný ten kodex w rukau swých, mů- 

 žeme s potěšením probírati se w něm a ceniti jak formu, tak i obsah 

 jeho sami. 



Rukopis tento, na jehožto stránce 3 dole otištěná stampiglie 

 swědčí, že jest „Z Biblioteki Pulawskiey XX. Czartoryskich" , jest 

 skutečně wzácný, skwostný a zwláštního pozoru hodný. Blány per- 

 gamenowé, formátu středního folio, jsau welmi auhledné a neméně 

 čisté nežli silné; písmo na nich minuskule we knihách auprawných 

 toho wěku obyčejná, s širokými okrajími prázdnými, leč kde korrektor 

 sauwěký poklésky písaře wíce řemeslného nežli domyslného na nich 

 wytýkal. Psán pak jest rukopis ještě za žiwobytí jak Pulkawy tak i 

 císaře Karla IV, a sice před r. 1374: důkaz toho jest na snadě a 

 bije do očí, ana wšecka tak řečená Brancleburgica w něm ne do 

 textu položena, ale na okrajích rukou zwláštního a wšak sauwěkého 

 písaře připsána jsau. Dwě miniatury na hořejší stránce počátečné (3,) 

 jedna w liteře 6', předstawující krále pod korunou na trůnu sedícího 



