46 



a držícího berlu w ruce, druhá na okraji malý raedaillon a w něm 

 erb králowstwí Českého, upomínají nádherou a jemností swau na 

 podobné plody Zbyška z Trotiny. To wše opráwňuje k důmyslu, že 

 kniha tato psána byla, ne bez wědomí spisowatelowa, pro wzácnou 

 nějakou a wysoce postawenau osobu. Ba z korrektur některých a 

 zwláště na stránkách 245, 246 a 247 postawených, možné jest do- 

 mýšleti se, že na nich buďto spisowatel sám, aneb jeho náwodem 

 někdo jiný, ukládal po straně oprawy textu, které w rukopisech po- 

 zdějších již w textu samém jewí se. O wšech těchto důležitých ma- 

 ličkostech bude se moci podrobněji a důkladněji jednati, až chystán 

 bude ze wšech exemplárůw text zpráwný k nowému wydání kroniky 

 té. Ostatně weškeren obsah rukopisu shoduje se nejwíce s textem od 

 Dobnera podaným, ale končí prwní knihau na str. 250 w tato slowa: 

 „Hic finis est primi libri hujus cronice, quoniam presagium Prziemisl 

 primi ducis Boemie sicut supra dicitur est impletum" (u Dobnera 

 na str. 266) ač Brandeburgicum Dobuerowo str. 265—6 ještě na 

 okraji téže stránky 250 připsáno jest. Zpráwa „Explicit cronica Boe- 

 morum etc." ode mne nahoře již postawená chybí w rkp. Pulawském 

 naprosto. 



Mát pak rukopis tento ještě i jiné zwláštnosti, kterých konečně 

 dotknauti se musím. Jsauť to krátké přípisky z dějin Polských, rukau 

 prwní polowice XV století, tedy dle wší prawděpodobnosti samého 

 biskupa kardinála Zbyhněwa Olešnického, nejwíce co marginálie, a 

 wšak někdy také do textu samého wložené. Jsauť wesměs obsahu 

 buďto kritického, aneb doplňují a wyswětlují události české z pra- 

 menůw polských. Posledního způsobu jsau zejména přípisky: 

 K roku 1043 na str. 63, u Dobnera 118: Farnes magna in Bohemia, 



ex qua tertia pars homi- 

 num periit. 

 „ 1072 „ 71, „ 124: Beatus Stanislaus in epis- 



copum Cracoviensem as- 

 sumitur. 

 B 1079 „ 73, „ 125: Beatus Stanislaus Craco- 



viensium antistes a Bole- 

 slao Polonorum rege ad 

 aram in eccl. S. Michaelis 

 de Rupella occiditur. Cu- 

 jus corpus in septuaginta 

 duas pecies conscissum 

 virtute divina reintegratur 

 octavo Idus Maii. 



