74 



Z ostatních řemesel českého textu historie Trojanské jsau ně- 

 která, jichž w Praze nebo w Čechách nebylo, jichžto názwy skladatel 

 toliko přeložil z latiny do češtiny. Za takowé mám jeho obrazníky 

 (statuarii), mramorníky (marmorarii), wozníky (quadrigarii), kteřížto 

 tuším pleonasticky položeni jsau wedlé kolářů, a zlatohlawníky (gine- 

 ciarii). Odpočítáme -li tyto čtyry, zbude přcdce ještě následujících 

 47 názwů řemesel neb zaměstnání domácích, kterých známost čerpáme 

 jediné z českého tohoto textu historie Trojanské, ježto w jiných pa- 

 mětech 14. století a ze začátku 15. století (zejména do roku 1419) 

 se nenacházejí, totiž : 



93. okřináři, 



94. twořidlníci, 



95. wochláři, 



96. renlíkáři, 



97. swiecnáři, 



98. šínaři, 



99. sekerníci, 



100. šídlaři, 



101. hro tni ci, 



102. kotewníci, 



103. metláři, 



104. widláři, 



105. plotnáři, 

 10G. newodáři, 



107. bubenníci, 



108. tenetáři, 



109. sietaři, 



110. budnáři, 



111. pluhaři, 



112. ratištníci, 



113. korytníci, 



114. húžwáři, 



115. tlumočníci, 



116. střmenáři, 



117. poehwáři, 



118. pokladníci, 



119. dratewníci, 



120. lútečníci, 



121. šachowníci, 



122. wrchcábníci, 



123. stawníci, 



124. přesličníci, 



125. wřetenáři, 



126. trubaři, 



127. píštělníci, 



128. húsléři, 



129. warhanářl, 



130. herci, 



131. kořenáři, 



132. kosatníci, 



133. lodnáři, 



134. kléwaři, 



135. sádlníci, 



136. kolomastníci, 



137. kletnáři, 



138. kotečníci, 

 139. posadní ci. 

 Jsau to skoro wcskrz řemesla zanášející se zhotowowáním jeduotli- 

 wých druhů zboží, které nyní nečiní jednoho řemesla samotný o sobě, 

 nýbrž obyčejně spolu s jinými ; ale práwě proto jest wyčtení jich u staré- 

 ho spisowatele zajímawé, že swědčí, jak welké bylo rozdělení práce do 

 podrobná mezi rozličná řemesla. Pilnost, kterau spisowatel obrátil, ač 

 jen jako mimochodem, na sestawení popisu řemesel swého času we 



