16 



vůbec zuáiny. Nebo už za starých časů skrývala se písma náboženství 

 toho velmi opatrně dle ustauoveuí a přcdpisův týchž písem ; ano 

 bramiuové některé pravdy ani svému lidu vlastnímu nesvěřovali, 

 chovajíce jich co velkého tajemství pro sebe. Proto málo stop nalézáme 

 v literaturách o podivuhodném náboženství tomto. 



Teprv v XVII. věku po Kristu podařilo se knížeti perskému 

 Mahomedu Darašakohovi (jemuž byla později nařízením strýce 

 jeho šahá S a h ž e h a n a hlava sťata) použiti pomocí učeného vykla- 

 datele Malašaha v Kašmíru staroindických svatých kněh Beid, 

 totiž : Rak Beid, D ě d í r Beid, Sam Beid a A t h r b a n Beid, 

 z nichž jeho přičiněním vyhotoven byl výtah perský, jenž nazván 

 jest OiipncFhat, t, j. tajemství, ježto se má skrývati (secretum tegen- 

 dum). Míl totiž Darašakoh úmysl provésti unifikaci (t. j. sje- 

 dnocení základních myšlenek) všech kněh týkajících se zjevení božích, 

 kněh Beid, Koránu, Torcte (zákonu Mojžíšova), Z a b o u r u 

 (psalinů Davidových) a A n d ž i 1 u (evangelií Krystových) a utvořiti 

 takto jádro všech náboženství jako jedno jediné náboženství všem 

 národům stejné přístupné. Když však byl perský překlad Oupnek'- 

 hatu k tomu cíli ukončen, zasáhla ho ona náhlá smrt roku 1057 

 (hedžiry), 1647 (po Kristu). 



Po stu a více letech po té (r. 1775) obdařen byl šlechetný rytíř 

 francouzský Anquetil Duperron od Ber ni er a, gallského trape- 

 sity, rukopisem tohoto perského překladu Oupnek'hatu, a vážil si 

 ho více než zlata. Roku 1801 (IX. republ.) vydal potom Auquetil 

 Duperron latinský překlad tohoto rukopisu perského ve dvou 

 foliantech pod názvem: „Oupnek'hat id est Secretum tegendum: opus 

 ipsa in Jndia rarissimum, continens antiquam et arcanam doctri- 

 nam, e quatuor sacris Indoruin libris, Rak Beid, Dědír Beid, Sam 

 Beid, Athrban Beid, excerptum; ad verbum e Persico idiomate, Sani- 

 ßkreticis vocabulis intermixto, in Latinum eonversum; et notis, 

 difficiliora explanantibus, illustratum: studio et opera Anquetil Du- 

 perron, indicoplcustae. Argentorati 1801 et 1802." 



Jádro však vyhledati anebo spíše vyloupnouti z tohoto přeob- 

 šírného výkladu rozmanitých obřadů, alegorií a praktik náboženských, 

 nebylo tak na snadě. Tuto podávám jakés takés systematické sestavení 

 takového jádra Oupnek'hatu tak, jak bystem ten vznikl a vyrostl 

 v mysli mé po přečtení a opětném přečtení a promyšlení těchto kněh 

 íilosohcko-náboženských. Časem svým podám některé doslovné pře- 

 klady ze vzácné knihy této. 



Znamenati ještě sluší, kdokoliv tento překlad svatého slova 



