18 



ß. Oimi chtělo poznati samo sebe*) a proto počalo měniti se, 

 totiž voliti samo sebe; předmětem svého poznání nemohlo se státi 

 však dříve, pokud ve svých ustavičných proměnách neutvořilo (totiž 

 nevyvolilo) organismů a v nich smyslů, jako : oka, ucha a ostatních čivů. 



7. Tornu však odporovala „Maja"**) (síla též a mocnosť náhody). 

 Nebo jakmile se utvořilo ve všemmíře první ucho, povstal ihned čas, 

 a když se utvořilo první oko, povstala ihned prostora, a když se 

 utvořily ostatní smysly, povstalo poznání příčin, samá to kouzla, klamy 

 a mamy Maji, jimiž zahaluje poznání pravé a zakrývá tu bytosť pra- 

 vou. ***) A toto zahalené poznání vznikalo právě těmto smyslům na- 

 hodile povstalým a bylo by jiné, kdyby byly smysly jiné, aneb kdyby 

 jich bylo více neb méně povstalo. Proto jest takové poznání smyslné 

 pouhý klam a jako sen, a mimo toto poznání jest v pravdě jediné 

 Brám, volicí čili měnící se Oum. 



8. A když smysly, jakož povstaly, opět zajdou, nebude více ani 

 méně, než bylo dříve, totiž bude pouhé Brám, Oum a jeho vůle. 

 A to Brám bylo a jest v každé jednotlivé mysli jedno, celé a věčné, 

 nebo není v něm ani dílů, ani času, ani prostory, ani příčiny, nebo 

 to vše jest pouhá hříčka Maji, pouhý klam a mam smyslů, pojímání 

 nahodilé — lidské. 



9. V poznání spočívá dvojitosť poznané a znající, předmět a pod- 

 mět, jedno neobstojí bez druhého, a oboje jest jedno přece zakláda- 

 jíc se v mamu smyslném, nebo není dvoje, anobrž jedno jediné Brám.f) 



*) Voluit quod ascbkara (manifestum) fiat. Oup. I., p. 27. Tempore quo Brahm 

 volnit: ego multum factus apparens fiam, cum seipso maschghoul factus, 

 hune omuem munclum ut appareutem fecit, ct intra omnem mundum in- 

 gressus, cum figura et sine figura ipse fuit; id est universalis et ligatus 

 (particularisatus) redditus est. Oup. II., p. 333. 

 **) Prius ab omnibus productionibus maia fuit. . . quod in illa volitione do- 

 minans fuit super banc. Volitio in ente fuit, quod illud ens non faciens 

 fuit, non factum fuit . . . Illud ens volitioni motům dědit: et, ex motu, 

 illa volitio amplior fuit. Oup. I., p. 316. A jinde opět: E maia rectum 

 mendacium apparet; et mendacium rectum. Quemadmodum funis, quod men- 

 dacium est, coluber apparet-, coluber, quod rectum est, funis apparet; . . . 

 et ró uon est, existit, et ró existit, non est, ostendit; verum quod mani- 

 festum est, non ostendit; mundum, quod vere existens non est, ostendit: 

 ipsum hoc est maia. Et maia, quód amor aeternus est, ex illo dieunt, 

 quód amor initium non habet, et fines non habet: quid? tempore quo 

 cognitio simul advenit, amor e medio evanuit. Oup. I., p. 405. 

 ***) Vide Oup I., p. 335. 

 f) Et omnes sensus, et omnia elementa, et produetum faciens fiat: ct ipse 

 mentio; et ipse meutionem faciens; et ipse memoratum; et ipse asebir, 



