158 



lovende Planter og Herbarier. De af ham sendte torrede Planter ere beskrevne af G. 

 Bentham i plantæ Hartwegianæ, London 1839. De faa tilfældig af en Ikke-Botaniker ind- 

 samlede Bregne-Arter ere beskrevne af .1. W. Hooker. 12 Arier omtales, af hvilke 3 

 Arter ere nye (den ene, Antrophyum ensifolium Hook. er ufuldstændigt beskreven), Besten 

 er Arter, som allerede vare kj endte som mexicanske. 

 Galeotii. Belgieren Henry Galeolti bereiste Mexico fra 1835 til 1840 som Beisende for nogle en- 



gelske Rigmænd og et belgisk Handelsgartnere for at indsamle levende Planter og Froe. Under 

 sine vidtloftige Beiser i de forskjellige Dele af Mexico anlagde han betydelige Herbarier, som 

 senere efter hans Hjemkomst fordeltes i liere mindre Samlinger efter de forskjellige Localiteter, 

 og solgtes særskildte. Et specielt Arbeide over Mexicos Bregner udgaves kort Tid efter hans 

 Hjemkomst i Forening med Prof. M. Martens: Memoire sur les Fougéres du Mexique par M. 

 Martens et H. Galeotti avec 28 planches, indfort i Annales de la societé Boyale de 

 Bruxelles, vol. 15., 1841. Dette Arbeide skal her noget nærmere omtales, fordi det særlig- 

 behandler det samme Lands Bregner, som Fort. af nærværende Skrift har gjort til Gj ens tand 

 for sine Undersøgelser, og altsaa vel rnaa burde kunne ansees som en Hovedkilde ved 

 min Bearbeidelse af samme Emne. Da dette Værk imidlertid i den efterfolgende systema- 

 tiske Del idelig maa blive Gjenstand for critiske Angreb, er det et beqvemt Sted her at 

 kunne tage det under en almindelig Betragtning og Bedommelse. 



Skjondt man skulde vente at finde samlet Alt, hvad der til den Tid var bekjendt 

 om Bregnerne indenfor det mexicanske Biges Grændser i dette Værk, er det dog kun de 

 af Ilerr Galeotti samlede Bregner, som deri afhandles. ForfT. synes saaledes at have 

 fordelt Arbeidet imellem sig, at Prof. M. Martens har givet Bestemmelserne af Arterne, og 

 udkastet de latinske Diagnoser af de som nye anseete Former; medens H. Galeotti i den 

 franske Text har givet Oplysning om Arternes gcographiske Forhold. Dette Arheide er 

 af det Slags, som langt fra i Sandhed at gavne Videnskaben, tilfore denne en Masse Stof, 

 som ikkun en meget kort Tid indlemmes i samme, men hvortil Tilliden snart forsvinder, 

 saasnart Criliken begynder sin Analyse, og da allevegne finder Urigtigheder i Angivelser og 

 Paastande, falske Bestemmelser i utroligt Antal, det mest paafaldende Ubekjendtskab til 

 den Del af Litteraturen, som netop heskjeftiger sig med samme Emne. Man har i 

 Sandhed Vanskelighed ved at begribe, hvilke Bevæggrunde der have kunnet bringe ForfT. 

 til al udgive et saa aldeles overfladisk og i alle Henseender umodent Arbeide. Saaledes 

 som det nu imidlertid foreligger, er det Critikens moisommelige Sag at folge ForfT. Skridt 

 for Skridt , for at rette deres Feil, stryge storste Delen af deres saakaldte nye Arter, 

 befæste og saa at sige paa ny at indfore i Videnskaben de faa ligesom tilfældige virkelig 

 nye Arter, som blive tilbage efter den store Udrenselse. ForfT. sige rigtignok i Fortalen 

 p. 5, at de have gjort Diagnoserne af de nye Arter meget udforlige, fordi det er det 

 eneste Middel til at gjore Arterne vel kjendte for Botanikerne, og forebygge Forvexling 



