224 



Bregner rige Museer engang- skal henvende sin Opmærksomhed paa disse nu snart i et 

 halvt Aarhundrede forglemte Cavanilleske Arter, som have figureret i Systemerne som 

 dunkle Gaader — skal jeg for de som mexicanske angivne Bregnearter uddrage Alt, hvad 

 der kan ansees som oplysende af Cavanilles spanske Beskrivelser, gjengive det paa Latin, 

 afpasset efter vor nærværende videnskabelige Oplatning og Tcrminologie. 



Pteris glauca Cav. 1. c. p. 269 n. 668. 



fro ns 6—8 pollicaris, lamina subrotunda 2 poll. longa, 1£ poll. lata,, tripinnata, pinnulis 

 linearibus basin versus pinnatifidis , utrinque dilute viridibus; sporangiis rufis marginalibus 

 indusio marginali tectis. Habit, in rupibus madidis pr. Guanaxuato. D. Luis Née. 



Presl har ikke kjendt Indholdet af Cavanilles spanske Beskrivelse, da han (Tent. 

 pterid. p. 145) stillede den iblandt de ægte Pteris Arier. Af Beskrivelsen fremgaaer, at 

 Bregnen er beslægtet eller vel endog identisk med All. eiliatus Presl; Beskrivelsens faae 

 Data passe ret godt, ikkun Farven er ikke overenstemmende, dog synes det ikke at have 

 videre Betydning, da Cavanilles kakler sin Plante P. glauca, men i Beskrivelsen siger at den 

 paa begge Lovfladcr er lysgron (de un verde claro *)• 



Om Pteris glauca Nees v. E. Linnæa v. 19 p. 685, som er sendt fra Mexico af 

 Aschenborn, horer herhen, er yderst tvivlsomt. Hvis det* virkelig skulde være Tilfældet, da 

 er det meget at beklage, at Forf. ikke har givet nærmere Oplysning om en Plante, som 

 Nutidens Botanikere ikke kjende. 



Pteris lutea Cav. 1. c. p. 267 n. 660. Allosorus luteus Presl. 



Frons bipinnata, pinnis alternis ovato-lanceolatis, pinnulis ovato-oblongis obtusis 

 oppositis. 



P. aurantiacæ similis, differt: pinnis alternis majoribus apice obtusis, pinnulis subintegris 

 colore paginæ inferioribus luteo. in sylvis pr. Chalma Nov. Hisp. D. Luis Née. 



Om denne Form formaaer jeg ingen Mening at yttre. 



Pteris sulphurea Cav. 1. c. p. 269 n. 667. Allosorus sulphureus Presl. 



Rhizoma fibrosum, frondibus cæspitosis, stipite nigricante nitido tenui 4—6 poll. 

 longo, lamina c. 3 poll. longo, parum longiori quam lata, ternata, pinnis lateralibus sessilibus 

 inæquilateris bipinnatifidis, terminali petiolata bipinnatifida, laciniis oppositis; pinnis 



*) Su porte y magnitud es como en la anteecdente, (P. sulphurea). La hoja principal presenta una figura 

 casi redonda de dos pulgadas de largo y algo menos de ancho; es tres veces pinada, y sus hojuelas 

 lineares con algunas pinulas en la base. Su color es de un verde claro por ambas superficies. La 

 fructificacion es marginal como su tegumento, y no ocupa todo el dorso de la hoja. etc. Cav. 



