86 



na vždy se ztratilo; pravíť zajisté Boh. doct, IIL, 61: Est apud me 

 liber manuscriptus de laudibus S. Catharinae idiomate bohemico, au- 

 thore qui nomen suum quidem non addit, sed tantum professionem, 

 se esse ex Ordine FF. Minor, de Observantia, et in Coenobio Novo- 

 Domensi vitam religiosam usque ad senium egisse. Multa rara hie 



liber continet Aggreditur deinde describere vitam S. Catharinae, et 



ejusdem Virginis virtutes et gloriae titulos adducit 1 i n g u a v e- 

 teri Bohemorum: recitat Cantilenas, quas in honorem B. V. Maria 

 et S. Catharinae concinnaverat. atd. 



Tolikéž ve stránce kriticko-exegetické zbylo po Erbenovi mnoho 

 záhadností; tak Erbenüv výklad mnohých slov, aťsi poprvé tu se vy- 

 skytujících (na př. škola v. 429, v die či 1423., 1504., 2585., 

 2953.), aťsi již odjinud známých (na př. liuť 855., s z oři ti 1225., 

 3377., 3416) nehodí se do jich souvislosti. — Mnohá místa opravil 

 JireCek (v Rozprav. 96. av Anthol. staro č. vyd. 2., str. 51., 52.), 

 nakládaje proti Erbenovi s textem rukopisu konservativněji, kterýžto 

 konservatismus i u klasických filologů nyní převládá ; tak navrátil Ji- 

 reček původní znění rukopisu v. 1836 vieste místo viete. Místo 

 rukopisného vsláněti v. 2096 položil Erben v z klán čti; Jireček 

 však hájí původní vsi áně ti, domýšleje se ze srbského sloniti 

 :n kloniti, že i v staré češtině mohlo sloniti znamenati klo- 

 niti. Že důmysl Jirečkův pravý jest, lze nám doložiti místem Pa- 

 šije v. 128. 129. (Starob. Sklad. III. str. 33.) 



spoléhá (decumbere) smutkem na jeho lóně, 

 jeho sě svatým prsem v s 1 o n i e. 



Probírajíce před nedávném štokholmskou legendu, pokoušeli jsme 

 se o objasnění temných tam dosud míst, a klademe tuto některé vý- 

 sledky onoho skoumání. 



V. 185. 186. 



Tamž i jdú (ptat) podlé rady 



panny ciesaři v o h 1 a d y. 

 Erben řídě se tou domněnkou, že naše legenda vesměs psána 

 jest veršem osmislabičným, doplnil 185. verš, jenž v rukop. má pouze 

 sedm slabik, slovem ptat na osmislabičný. Než zdá se, že tento 

 Erbenův náhled o metrice naší legendy nepochází z hlubšího, nýbrž 

 jen povrchního této otázky vyšetření; a proto doplňka slovem ptat 

 zůstává zatím pochybnou, aspoň nikoliv nutnou, a to tím více, ježto 

 gen. panny co genit. předmětný na subst. o hlady záviseti může.*) 



*) Této domněnce o verši často obětoval Erben čtení rukopisu; k. p. v. 299 

 misto rkps. slibuju nésti beze všech dieky položil chci nésti, ač- 



