87 



Čtení rkp. ohledy dobře zaměnil Erben v ohlady, jak rým 

 na rady vyžaduje, a čemu zvukosloví se neprotiví; neboť e co zá- 

 stupce e střídá se v strč. s a; srovn. zapomenuti a zapoma- 

 núti (Hattal. Zvuk. str. 34.; Jireček Eozpr. str. 59.); proto i v. 

 627. dobře opravil Erben ohladáš místo rkps. ohledáš. 



Ale lexikální výklad Erbenův tohoto ohlady není dobrý; ohle- 

 dání, spatřen í jsou jeu matné a neúplné metafrase, ježto na 

 ohledy, v ohledy jíti jest terminus technicus, značící co něm. 

 auf die Brautschau gehen (Berní. Jungm. lexx.) — tedy i zde 

 v tom smyslu bráno býti musí. 



V. 288. násl. 

 Sv. Kateřina v těchto verších praví, že nikoho za chotě ne- 

 pojme, o jehožto krásných vlastnostech se dříve nepřesvědčí; v ná- 

 sledující pak enumeratio partium jsou v každém verši dvě protivy (na 

 př. v. 290. slepý-li je či vidomý; 292. skupý-li je čili 

 dárný atd.). Proto i pro v. 288. vyžadujem takové protivy, a pak 

 lepota neznamená sličnost, nýbrž štíhlost, ztepilost, kterýž 

 význam lepota a lepý v strč. též měly (Jungm. lex) — Vyklá- 

 dáme-li pak s Erbenem ve v. 291. mrzutý co škaredý, tvárný 

 co form osuš, pak jest verš 293. proti našemu tautologie; proto berme 

 mrzutý co verdriesslich, a tvárný co artig (Jungm. lex.). — 

 Patrně ve v. 289. zlé domy znamená domy sešlé, spustlé, jako 

 na př. Podkoní a Žák ve zlých šatech chodíš (Výb. I. 951, 20); 

 srovn. Šemb. Dialekt, str. 59., Jungm. lex. 



V. 428—430. 



A když před tú jatkú stáchu, 



kdež bieše jeho bydla škola, 



králová jeho zavolá. 



1. Dle výkladu Erbenova znamená zde jatka tolik co chatrč; 



tento výklad však odporuje v. 405., ve kterém se praví, že poustevník 



bydlil „v jedněch horách, v jednej skále" (tolikéž prosaická 



legenda v Pašionále praví, že „bydlil v j esky ni v skále" Výb. 



I. 288.), jelikož nelze za to mít, aby skladatel naší legendy, byťby 



koliv slibuju u sťaroč. spisovatelů má často po sobě infinitiv; tolikéž v. 1709 

 místo rkps. mistrovstvie Aris totilosova položil Aristotova, v kte- 

 rouž formu nezdá se, že by Aristoteles bylo mohlo od Cechů změněno 

 býti. Tak v. 1676 místo dobrého staročeského zaratiti čte zvrátiti. 



