slova sterula, sternua a sterna pocházejí od steraere, kteréž 

 samo a v odvozeninách znamenalo v středním věku též stláti a 

 dlážditi; tak středověké participium sternu tus (= stratus) : 



Foro lato, spacioso, sternu to lapidibus. (Du. Gange lex.); 

 odkud 8 tra ta = silnice. Proto mohla i tato slova znamenat 

 záhrobec*) co dlážděné míito před vchodem. Kdo však na zápraží 

 stojí, ten stojí i u vchodu, před vchodem, poněvadž zápraží vždy 

 jen před vchodem do domu, do chléva (před otvorem do pece — 

 před nistějem) bývá, a tak sterna, sternua, sterula, snadno 

 mohla nabj ti významu v ch o d. Jestli tedy skula též znamenalo 

 vchod, nahlížíme, proč ve vokabulářích výše zmíněných tlumočník 

 latinského s t e r n u a k němu položiti mohl skula. Žebyzáhrobec 

 ve významu tak dalece se mohlo změnit, aby též otvor, skulinu 

 vůbec znamenalo, aneb obráceně skula tak změnit, že by záhrob, 

 místo dlážděné znamenalo, zdá se mi psychologicky příliš odvážlivců 

 domněnkou. 



Zbývá ještě, abychom odstranili zdánlivý odpor mezi tímto 

 výkladem a veršem 872 ipotlučevokenečka, z kterého by 

 se dalo soudit, jakoby poustevník přec v chýši byl bydlil. Možná 

 ovšem, že to jakýs 1 a p s u s, že básník nemaje zevrubného názoru 

 o obydlí poustevníkově jakožto o věci zde vedlejší, pozapomněl na 

 předešlý obraz, a představuje si na tomto místě chýši. 



Než ani tohoto výkladu potřebí není, a okenečkalze srovnat 

 s jeskyní. Neboť okno původně znamenalo jakýkoliv vchod a otvor, 

 a ve význame tom nejen u jiných Slovanů než i u Čechů se udrželo; 

 tak u Srbů znamená šachtu, strouhu, přihrádku v policích, 

 v polštině d í r u do sklepa, u nás známe okna ve střeše, okna 

 v stodolách, vsýpkách, v staré bulharštině okiia neqihHi jest prs k, 

 nistěj; tak může i zde okenečko znamenat tolik co škola 

 t. j. vchod do jeskyně, ovšem zavřený. Zdrobnělá forma položena 

 tu jakousi attrakcí myšlenek z ohledu na něžnou „děvečku", která 

 na okna ta klepá. Plurálu konečně užil básník snad proto, poněvadž 

 u slova okno (jako u slov dvéře, vrata, jimiž též zahrazují se 

 se otvory do stavení) v starší češtině oblíbené bylo plurále tantum 

 k. pr. z oken vyletěl, do oken se koukal, pod okny stál atd. 



Znamená-li konečně škola vchod do jeskyně, pak dobyli jsme 

 oné determinace, které jak jsme na stránce 89. pravili, toto místo 



) t. j. zápraží, v Jičínsku též záhrobeů, v Kralohradecku zábřež 

 (Šemb. Dial. str. 29). 



