30 



Sezení třídy pro filosofii, dějepis a filologii due 27. ledna 1873. 

 Předsedal: Kvíčala. 



Prof. Tief trunk četl pojednání o povahopisích v Igoru a 

 v Zádonštině, přihlížeje spolu „/ř básnictví staročesltcnm a h Nihe- 

 lungám." 



V čtení tom vyloženy nejprve povahopisy v ruských zpěvích 

 Igoru a Zádonštině, i ukázáno k tomu, jak se liší od karakteri štiky 

 rukopisu Zelenohorského a Kralodvorského. V nejstarší epice české, 

 jako v Libušině soudě, Záboji a Čestmíru jest líčení povah naprosto 

 objektivní, zakládajíc se na řečech a činech osob jednajících; v mlad- 

 ších pak básních, zejména v Jaroslavu, Ludiši a Luboru, spatřovati 

 jest místem také již karakteristiku subjektivní, ač i zde objektivní 

 spůsob vrch drží. Naproti tomu v obou ruských zpěvích nalézá se 

 obojí karakteristika téměř v stejné míře. Mladší doba, v nížto po- 

 vstaly (jmenovitě Zádonština), jakož i patrná náchylnost básníkův 

 ruských k líčení zevrubnějšímu vedly přirozeně k tomu, že tito, ne- 

 přestávajíce na prostém vypsání skutkův hrdinských, rádi se pouštěli 

 do širšího líčení jednajících osob. Vůbec předčí skládání česká nad 

 ruské větší prostotou a jadrností. Společná pak vlastnost českých 

 a ruských zpěvů záleží v tom, že motivy činův v obou téměř na- 

 prosto šlechetné, ano vznešené jsou; v kteréžto příčině znamenitě 

 nad Nibelungy vynikají. 



V další rozpravě vytknut jest také rozdíl ten, že památky české 

 a ruské obsahují hojnost rozmanitých ozdob z přírody vzatých, ja- 

 kýchž v Nibelungách jen velmi málo (v celku asi deset) nacházíme. 

 Příčinu toho sluší hledati předkem v prvotní rozdílné povaze Němcův 

 a Slovanův. Germánští národové, jejichž hlavním živlem válka byla, 

 nehrubě lnuli myslí svou k přírodě, která nad to kolem nich hojné 

 rozmanitosti namnoze postrádala. Naproti tomu Slované, v úrodných 

 krajinách východní Evropy obývajíce, provozovali orbu jakožto při- 

 rozený základ výživy své; protož milerádi přátelili se s přírodou, 

 užívajíce úkazův jejich spolu i k jasnějšímu naznačování rozličných 

 výjevů v vnitřního a vnějšího života svého. 



