10 



Druhé. Aby jak židé pražští tak jiní v království českém pře- 

 bývající pro dluhy cizí, totiž křesťanské, od jedních druhým povinné 

 tolikéž i od židův mezi křesťany vzdělané, a také křesťané pro dluhy 

 židovské žádnými obstavuňky, vězením ani uičímž obtěžováni a zoumysla 

 k škodám vedeni nebyli; nýbrž aby jeden každý věřitel dluhu svého 

 na dlužníku svém podle řádu a obyčeje království českého dobýval a 

 o to k němu samému a k jinému žádnému hleděti povinen nebyl a 

 pokudž by vždy k jakému obstavuňku přišlo, tehdy aby křesťané pro 

 dluh křesťanský a žid pro dluh židovský obstavováni byli. 



Třetí. Aby židé mívajíce při právích křesťanských jakéskoliv 

 soudní rozepře, což by se odvozování památného od výpovědí vyne- 

 sených, tolikéž skládání peněz důkladních k apellacím dotýkalo, vedle 

 taxy předešle Pražanům učiněné, nejinak než jako křesťané zůstaveni 

 byli, ano i jiných beneficií právních všude volně užívali. 



Čtvrté. Aby starší židé pražští při vysvědčování jich bud 

 oustním neb listovním pod pečetí lířadů jich o židech v obci jejich 

 usedlých a zakoupení své majících, kdyžby koliv jiné židy z vězení 

 vyrukovali, vedle starobylého spůsobu zůstaveni byli, a na tom každý 

 z křesťanův kromě Interesse a jiných věcí Nám a budoucím Našim 

 římským císařům a králům českým přináležejících aby přestati po- 

 vinen byl. Též také aby svědomí všechněch židův před soudy ku 

 potřebám lidským právně tu, kdež náleží, vydaná bez potupných 

 výkladův proto, že židé jsou (jakž sice vedle správy jich židův 

 se to místy prvé dalo) při všech soudech v království Českém po- 

 stačovala a vážena byla, též v tom ve všem vedle vyměření práv, 

 aby kráčeno bývalo. 



Páté. Aby starší židé pražští ani rychtář jich k vyhledávání 

 křesťanům židův, kteříž by se někde skrývali, mezi nimi nebývali, 

 nebo k spatření svobodně se na světle neukazovali, potahováni a 

 nuceni nebývali; též pro ty a jiné příčiny aby na ně s exekucí kva- 

 peno ani školy jich zapečetovány nebyly. 



Šesté. Aby starší židé pražští ani rychtář jich v příčině židův 

 zločincův, když by kterého pro jeho zlé činy do vězení a k strestání 

 připraviti dali a on potom u práva nebo při examinování jeho z pouhé 

 zlosti, toliko na vymstění se nad nimi něco smyšleného, postranního 

 proti nim povídal, ku postavení se před téhož zločince nikdy od 

 žádného práva v městech pražských bez slyšení a dostatečného toho 

 všeho vyrozumění potahováni nebyli. A jakož jsou sobě ti židé také 

 stěžovali, že se prvé i ten nespůsob zachovával, že když který zlo- 

 činec křesťanský bud před trápením nebo po trápení o něčem na 



