15 



i měst pražských i veškerých zemí koruny české na věčné trvalé 

 časy prázdni býti; o tom nebudeme zde slov šířiti, ježto o této ne- 

 málo zajímavé věci obšírně a důkladně promluvil již p. archivář dr. 

 Jos. Emier a to v Čas. Česk. Musea r. 1866, k čemuž váženému 

 čtenářstvu tuto ukazujeme. 



Připomenutí. 



^) U soudu purkrabství pražského , ku kterémuž židé pražští v jistých pří- 

 činách své zření měli, chovaly se. zvláštní registry zápisů židovských, 

 v nichž byly obsaženy zápisy dlužní od osob stavů vyšších židům učiněné, půliony 

 od židů na jich věřitele vycházející atd., pak všeliké privilegie, výsady a listy židů 

 se týkající z kanceláře dvorské vyšlé.*) J. Zlobický spůsobil sobě připiš pri- 

 vilegií a listů řečených, kteréhož jsme při vypsání tomto užili. 



-) V rozepíích a jednáních týkajících se židů pražských a jiných v století 

 XVI. aXVII. zhusta se dokládáno „práv židovských". Právy těmito vyrozumívaly 

 se všeliké privilegie a milosti zvláštní židům pražským a vůbec českým 

 v pí-íčině jich živností, lichvy, řízení soudního, poplatků atp. od králů českých 

 a císařů římských nadané a ve výše přivedených registrech purkrabských zapsané. 

 — Nejstarší takovéto privilegium jest majestát krále Vladislava II., na hradě 

 pražském v pátek před sv. Trojicí r. 1497 daný; tudíž se podobá, že všeliké starší 

 výsady a listy, ač byly-li židům českým propůjčeny, přišly v zapomenutí nebo zka- 

 žení, ježto se jich židé sami nikde určitě nedokládali; pročež také jakož všeliká 

 jiná psaná práva česká tak i psaná práva židovská vzala svůj počátek teprv za 

 krále Vladislava 11. Tak zvaná Lex Judaeorum* *) r, 1254 skrze Přemysla 



*) Na ukázku, jak takové zápisy židovské zdělány byly, podáváme tuto dvé 

 kopie zápisů těchto : 



Na léto 1501, v pátek po sv. Martinu. 

 „Smil Razický ze Vchynic osobně stoje před úřadem na hradě 

 pražském přiznal se, že jest dlužen Abrahamovi Eliášovi i jeho dě- 

 dicům pravého a spravedlivého dluhu sto kop gr. miš. A tu sumu slíbil 

 a má zaplatiti o suchých dnech po sv. Luciji nejprve příští bez lichvy. 

 Pakli by nezaplatil , tehdy list zatykači má mu vydán býti ; a jest-li že by 

 se ten dluh dále zaplacením prodlíval, tehdy lichva má na tu summu dále jíti 

 na zřízení panské. Zavazujíc statek a držitele statku, aby tomu všemu dosti 

 učiniti povinni byli." 



Na léto 1501 (bez datum). 

 „P. Jan Bezdružický z Kolovrat jistec a P. Mikuláš Že- 

 br ovský z Kolovrat rukojmě jeho osobně stojíce před úřadem na hradě 

 Pražském přiznali se, že sú dlužní Abrahamovi Eliášovi i jeho dě- 

 dicům třidceti kop gr. česk., kteréž slíbili a mají zaplatiti na sv. Havla 

 nejprve příštího bez lichvy. Pak-li by déle ta summa stála po sv.^ Havle, 

 tehdy ta summa státi má na zřízení zemské. A kdyžby Abraham Žid neb 

 dědici jeho nechtěli déle bez svého býti, bude moci napomínati z toho dluhu 

 aneb z té sumy oba spolu neb jednolio z nich, kteréhož se jim zdáti bude. 

 A to právem úřadu purkrabství pražského, zavazujíc při tom statek, dědice 

 své a držitele k zaplacení." 

 **) Viz dra. H. .Jirečka Codex jur. boh. I. n, 45. p. 1.30—143. 



