ikřka nemožno. Při 

 ádheře a kráse své 

 .aoně chudý pro slo- 

 jeho potřeby. Bylo 

 at, tvořiti nová slova 

 i pravoslavné církve 



Pan 



nap 

 nsk€ 

 mlu 



řebi 



lýt nemůže a není j 

 vzdělaný Slo- 

 nát a dokonale 

 m slovanským jazy- 

 ^, srbsko-chorvatsky 

 i jazyk staroslovan- 

 ■jak by se zdálo, 

 neplodného zabývání 

 raví pan Šarapov, 



kurs ruského 

 96 slovanskou! 

 byla by rázem roz- j 

 asnil a osvětlil náš | 

 5st nyní zajisté velmi 

 oejmeší práce 

 hovor i písmo 

 tých bratří. Vzpo- 

 na níž jsem se učil, 

 , díky bohu« 1) dával 

 >, ještě hochům, ob- 

 :lady ze slovanských 

 velká pochoutka, 

 v polštině zachovalo 

 irský jazyk má člen 

 boto člena nacházejí 

 orod — ot). Nebožtík 

 kterak možno přepsat 

 a my s radostí po- 

 inému pravopisu ne- 

 rozumitelným. Toliko 

 účastenství opatřil 

 m polskou a srbskou 

 gickými souzvuky a 



všeho všudy několik set ve 

 skupině slovanských jazy. ů a naučit se 

 není tak nesnadné. Jestliže tímto způsob 

 budou postupovati též o s t a t n í Slovan 

 totiž bude-li se každý učit svému jazyku l glov 

 základě srovnávacího /ozbor ' 

 jazyků ostatních, otázka rozře.í 

 sama sebou. Bude to as následovně: dva SI 

 Ivané se setkají. Každý mluví svým jazykem 

 druhý mu úplně rozumí. Každá slovanská knil 

 'bude přístupna všem Slovanům. 



V každém zasedání slovanských učen 

 nebo jiných odborníků budou všichni mluv 

 rodným jazykem a všichni si budou navzaje 

 rozuměti. Nebude to mnohem těžší, nez poro 

 uměti řeči Malorusa s jeho přizvukem a mekk^ 

 2 aneb řeči Volgžana. jenž vyslovuje o ta 

 kde Moskvan vyslovuje a. Přivyknouti ol 

 Ichyikám a výslovnosti nebude těžko. D.už 

 'toliko míti na paměti, že. mluví-li Srb o 

 vině«, znamená to č a 3 o p i s. a uslyšite-li 

 'Poláka slovo »surový«, značí to »syrový«. 



»Mvslím, že předně bez znalosti a zejrnej 



užI 

 »ni; 



irem všude společné, 

 vnosti skorém zby- 

 ůzný význam týchž 

 lená »um«, »milcšč« 

 d. Takových »lov je 



I bez hluboké filologické znalosti staroslovanskel J,, 

 I jazyka i nových jazyků slovanských nikdy jí n 

 ! náleží nepoznáme svého ruského jazyKa iA 

 'druhé myslím, že ruský jazyk, osamocený < 

 Ukupiny slovanských jazykův a vydaný cr/in,, 

 I kulturnímu vlivu jazyků neslovanských mrtvý^ 

 ' i živých, konečně by se porušil všehkymi nj 

 'slovanskými slovy a obraty. (Autor cituje zč^ 

 následující monstrum »moderní« ruštiny: »V na 

 ' době intelligentního progressu, kdy každé in 

 viduum pod sankci imposantních autorit, toho 

 universálního kriteria myšlenky, směle projevu, 

 altruistické a liberální principy vůči iniciatn 

 adaptův obskurantismu. koalici kasniotův a ultri 

 montanským ideám jeví se býti snahy slavjaa 

 filů po »očištění« ruského jazyka monstiuos 

 utopií «) Za třetí konečné myslím, že takovet 

 vnucování ruštiny Slovanům ve způsobe všj 

 slovanského jazyka toliko proto, ze »nás 15J 

 millionů«. jest neprospěšné a bezvýsledné 

 ! .Neprospěšné proto, že to nesprávné pr . 



ievenl hrubé síly, vítězství massy. mechanickl 

 většiny v oboru duchovním přímo odporné, be? 



