16 



předmětu. Nejprve vyložil pamětihodnou relaci ke dskám (ddo. ve 

 Vídni 20. září 1623), kterouž rada zemská v Praze složila a králi 

 do Vídně k potvrzení odeslala; nařizuje se v té relaci, aby všecky 

 vklady, které zaneseny byly do desk zemských v čase revoluční 

 vlády, byly z nich vymazány ; spolu však zavazuje se tu král, že — 

 ač s výhradou moci avé královské a dědičnosti trůnu — chce všecky 

 stavy tohoto království při jejich právech a spravedlnostech chrániti. 

 Ferdinand IL podepsav tuto relaci a dav ji vložiti do desk zemských, 

 povýšil tudy stanovisko České ve sporu o nepřetržitost státaího práva 

 za zákon zemský, který kdyby byl býval dodržen, učinil by násle- 

 dující převrat ve veřejném právu nemožným. V naději, že svobody 

 zemské nebudou příliš osekány, utvrzoval nejvyšší úředníky zemské 

 rozkaz (o němž víme jen tolik, že vyšel před 13. dubnem 1624), aby 

 sami přehledli a opravili zřízení zemské k novému vydání. Avšak již 

 v důtce z dne 16. listopadu 1624, kterou dostala rada zemská od 

 císaře za remonstraci svou proti ukládání berní mimo sněm, mluví 

 se o privilegiích zemských jakožto o „domnělých". Rada zemská 

 učinila sice důtklivou ijředstávku (ddo. 14. prosince 1624) proti ta- 

 kovému uvozování základův veřejného práva v pochybnost, odvolá- 

 vajíc se zejména také na opačný slib královský z dne 20. září 1623 

 ale uspokojivé odpovědi nedosáhla. Když pak nejvyšší úředníci 

 zemští byli hotovi s uloženou jiai revisí zřízení zemského, tu teprv 

 císař zřídil k též práci docela jinou koraissi o osmi členech ve Vídni 

 (12. března 1625), do kteréž z Čechův byli povoláni toliko knížata 

 Lichtenstein a Valdštejn. Jednání této Vídeňské komisse objasnil 

 přednášející ze zasedacích protokolů jejich. Dne 4. dubna 1625 měla 

 poslední schůzi, ač do té doby prohledla starší zřízení zemské jen 

 do článku D. 49 ; ale již den před tím dal císař resoluci svou k je- 

 jím návrhům, týkajícím se práva veřejného, čímž tento nejdůleži- 

 tější díl zřízení zemského byl vyřízen. Nevěda o tom, pracoval zase 

 hr. Bořita z Martinic s jinými Čechy v Praze na jiné revisi zřízení 

 zemského, maje to sobě nepochybně z nova uloženo ; snažil se, aby 

 svobody zemské co nejvíce byly zachovány ve starém spůsobu, a 

 dne 19. dubna 1625 poslal tak opravený od něho začátek zřízení 

 zemského, jenž týkal se ovšem práva veřejného, kancléři Českému 

 do Vídně, aby jej odporučil císaři ke schválení. Českou revisi ce- 

 lého zřízení zemského dokončil pak se dvěma jinými pány a zaslal 

 do Vídně 1. řijna 1625. Ještě roku příštího děly se porady o chy- 

 staném obnoveném zřízení zemském ve Vídni, kdež k tomu z Čechův 

 byl povolán hr. Slavata, a též v Praze ve sboru nejvyšších úřední- 



