63 



Sezení třídy pro filosoOi, dějepis a filologii dne 7. lislopadn 1870. 



Přítomní pánové: Tomek, Tieftrunk, Malý, Emler, Ze- 

 lený, co host pan Pažout. 



Pan prof. Tie f trunk četl rozpravu o jednání Ferdinanda I. 

 se stavy českými v Litoměřicích r. 1547 po bitvě Miihl- 

 berské. 



V rozpravě této vypisuje se nejprv, kterak Ferdinand I. po 

 vítězství u Miihlberka s lidem svým přes Dráždany a Perno do Li- 

 toměřic táhl, kteréžto město dne 3. června osadil. Zde pak učinil 

 první přípravy k přemožení a pokutování stavův českých, kteří mu 

 ve válce proti Janu Fridrichovi saskému vojenské pomoci odepřeli. 

 Předkem záleželo králi na tom, aby odporné stavy mezi sebou roz- 

 dělil a jednotu, jižto byli k hájení svých práv a svobod v měsíci 

 březnu učinili, zrušil. 



Za tou příčinou vydal dne 3. června mandát do všech krajův 

 království českého, v němž stavům oznamoval, že se po přemožení 

 odbojného Hanuše Fridricha do Cech vrátil a že hotov jest, stavům 

 ke všemu tomu, co podlé řádů, práv a svobod království českého 

 náležité bude, napomáhati; že však jim známo bude, co nejedni ze 

 stavův proti němu předsebrali, zvláštní jednotu proti němu učinivše. 

 Nad čímž že on král žádné těžkosti nemá, jen když se z takových 

 zápisův, kterýmiž k té jednotě se přiznali a jimž snad mnohý z nich 

 ani náležitě neporozuměl, propustí ; ano že ochoten jest, ten zápis je- 

 jich ze strany obhajování řádův, práv a svobod království českého 

 do desk zemských vložiti, jakmile prokáží, že tak předešle před 

 ohořením desk v nich zapsán byl. Spolu pak sliboval: „že jakožto 

 panovník křesťanský a spravedlivý, jakožto milovník 

 království českého a poddaných svých k tomu hleděti 

 bude, aby chudému jako bohatému rovná spravedlnost 

 se udělovala, a stavové i jeden každý při řádu, právu, 

 svobodách a privilegiích zůstaveni byli." 



Týmž mandátem král se stavům zamlouval, že z království če- 

 ského dříve nevyjde, dokud by všem stavům sněmu obecného nepo- 

 ložil a toho všeho, což svrchu povědíno, nevyřídil, i což by jeho 

 i království českého a stavův dobrého a užitečného bylo, nejednal, 

 tak že sobě žádný ničehož slušně do něho prý stěžovati moci ne- 

 bude *) 



*) Acta Ferdinand. 175-179. 



