65 



obával. Pročež nenaléhal také víc na stavy, aby ihned zápisuv svých, 

 jimiž k jednotě stavův přistoupiti, nazpět požádali, odloživ konečně 

 toho vyřízení k sněmu, jejž teprv po pokoření Pražanův a celého stavu 

 městského vůbec rozepsati chtěl. Vědělť, že potom celá ta věc to- 

 liko na vůli jeho záviseti bude. I přijav tedy dotčenou odpověd 

 stavův s jakousi vděčností, rozkázal je všecky zejména hned sobě 

 zapsati, dokládaje, že tak jen proto činí, poněvadž mnohých nezná, 

 aby tedy věděl, kteří jeho věrní jsou. 



Pražané, dověděvše se toho, že v Litoměřicích tak mnoho osob 

 z panského a rytířského stavu se našlo, těžce to nesli. Tolikéž jim 

 bylo s nemalým podivením, že královský mandát, do všech krajin 

 rozeslaný, z rozkazu králova jim ani ohlášen nebyl. Oznámen jim 

 však přece skrze jistého Kašpara z Granova, jenž týž mandát, do 

 kraje podbrdského svědčící, některým konšelům přečetl. Z obsahu 

 jeho vyrozuměli, jak těžká provinění proti králi se jim přičítají, 

 a nejedni dobře tušili, že slova králova v mandátu, na potrestání 

 předních původův toho odporu se vztahující, předkem měst praž- 

 ských se týkají ; bylať dávná nechuť králova proti nim vůbec známa. 

 I povstalo veliké jitření v městech pražských, zvláště mezi obecným 

 lidem, jenž přímo naléhal na to, aby královský hrad, Strahov i ně- 

 která jiná příhodnější místa v Praze, tolikéž Bílá Hora branným 

 lidem se osadila. Avšak i tehdáž opět strana mírná vrchu dostala. 

 Ukazováno zajisté na to, že Pražané ničím vinni nejsou, a že zastá- 

 vajíce práv svých, nemají proč hněvu královského se obávati. 



Po některých úradách zůstáno na tom, aby Pražané, jakkoli 

 mandátem královským pominuti, přece jisté osoby z prostředku svého 

 do Litoměřic k přivítání krále vyslali. Zvoleni k tomu M. Tomáš 

 z Javořic, M. Václav Medek a Jiřík z Ploskovic. 



Vyslaní tito vypravili se dne 9. června do Liioměřic, kdež však 

 při králi žádného slyšení dovolati se nemohli; nejsouť před něho 

 ani dne 13, června puštěni, kde král přece všecky stavy v Litomě- 

 řicích přítomné v audienci přijal. Po marném čekání podali poslové 

 Pražan místnou zprávu o meškání svém v Litoměřicích konšelům 

 svým do Prahy, napomínajíce jich, aby za příčinou toho mandátu, 

 jejž král všem stavům rozeslal, tolikéž nějaké psaní ku králi učinili. 



Ze zprávy svých poslův Pražané vyrozuměli, že král s nimi 

 žádného smíru nechce, ano že mu jde předkem o isolování stavu 

 městského, jmenovitě pak hlavy jeho, měst pražských. Byloť jim za- 

 jisté pokynutím významným, že král poslům jejich ani slyšení nedo- 



Sltzongsberlchte Y, 5 



