07 



11. vsie dobroty davatcli, 



12. vitaj, v nuzi tiešiteli! 



13. Všeho hone zbaviteli 



14. vitaj, divný slavil .cli 



15. i rozkošný kirmiteli. 



16. Diekujem tobie, milý hospodine ! 



z tvého 



17. smilováni e z velikého, 



18. z vysokého, z potřiebneho, 



19. i z radostného i z sčedreho. 



20. Ež si ny ráčil stvořiti 



21. i tak draho vykupiti 



22. dnes nebesa otvořiti 



23. svým ny tielem obdařiti. 



24. Chvála tobie, bozie, z toho 



25. ež nam činiš divov mnoho 

 2(5. divnu moci slova tvcho 

 27. v ruku popa všelikého. 



vierny moj přieteli, 

 vsio dobroty davateli. 



Vitaj, v nuzi utieŠiieli, 

 všeho břicha zbaviteli. 



Diekujcmy tobie z toho 



z tvého milovanie velikého, 

 z potřebného, z radostného, 

 z rozkošného i z sčedrebo. 



Jež si ny ráčil stvořiti, 

 velmi drazie vykupiti, 

 nebesa dnes otvořiti, 

 a svým svatým tielem obdařiti. 



Všeho kvitie krase ktvuce, 

 živuce, nikdyž neumierajice. 

 Chvála tobie, bože ! z toho, 

 jenž činils' divov mnoho, 

 tvu moci slova tvého, 

 ruku knieze všelikého. 



Tu sve divy ty zjevuješ, 



z chleba sve tielo promienyješ, 



z vina svu krev učinyješ. 



V chlebnej tváři ty sie skrýváš, 



bozsku svietlosti pokrýváš, 

 ciele na nebi přiebyvaš 

 ciele v oplatcie otpočívaš a t. d. 

 Patrné z toho, že to je píseň církevní o božím těle t. j. pů- 

 vodně na zelený čtvrtek zpívaná, jakož v rukopise 17. F. 30. po písni 

 té ihned následují: hodinky ot umu če nie bozieho, zpívány na 

 veliký pátek. Celá píseň chová 30 strof, z nichž se ve formě starší 

 zachovalo sedm celých a začátek osmé. Osnova veršův není snad 

 pouze strofa čtverřatlková, jak se Fejťalík domníval, než taková, že 

 dvě čtverřádkové menší strofy působily jednu větší, již násle- 

 dovala strofa, majíc sedm toliko veršů. Tato osnova jeví se patrněji 



5* 



28. Tu sve divy (ty zjevuješ, 

 z chleba tielo promienuješ, 

 z vina svu krev učinyješ). 



