107 



facetissmum, ab Erasmo Roterodamo Germanorum decore concinnatum, 

 in quo varii hominum status mire taxantur. Hune tu si eraeris et 

 legeris, dispereara, si non impenclio gaudebis. Vale" (libellum tam 

 lepidum quam facetissimum ?). Mag aber auch die Ausgabe vom J. 

 1511 mit der Pariser noch so gleich oder doch ähnlich sein, so scheint 

 doch Hrubý dieselbe nicht benützt zu haben, da er z. B. den latei- 

 nischen Text: „ut nihil iam referát etiamsi Chameleonti aut Cucur- 

 bitae — librum inscribes (Sign. E. 8. a) böhmisch also gibt: „a již 

 vše jest jedno, by své kniehy Camaleontem totiž jménem jakés byliny, 

 nebo jménem tykve nadepsal." (List 168. a.) Dass aber Hruby's 

 Uebersetzung von den nun gebräuchlichen, mit der Basler Ausgabe 

 vom J. 1522 (Frobenius) übereinstimmenden insbesondere abweiche, 

 ist an dem Capitel: Theolog i (Ausgabe 1522. pag. 264, Ausgabe 

 Lugduni Batauorum 1851 pag. 93) deutlich zu sehen, denn von den 

 Worten: Porro Theologos silentio transire fortasse prsestiterit, geht 

 die böhm. Uebersetzung nur bis zu den Worten : iam num post resur- 

 rectionem edere aut bibere fas sit futurum (pag. 270, pag. 95), um 

 dann sogleich bis zur Pag. 279 und 99 überzuspringen. Dies Stück 

 lautet böhmisch nämlich so (List 169 b.): Ale v písmě svatém uče- 

 ných lépe jest snad mlčením pominuti a tím jezerem kamerýnským 

 nehýbati a toho se bajlé smrdutého a nechuť činicieho nedotýkati, 

 jakožto těch lidí, ješto jsú náramně hrdí a popudní, aby se snad 

 valem na mne neobořili s nečislnými věcmi k hádaní vydanými a aby 

 mne nepřinutili k odvolání toho, což bych mluvila proti nim: ješto, 

 budú-li chtěti toho učiniti, totiž odvolati, hned budu, že sem kacěřka 

 s voláním praviti; neb hned tím hromobitím straší, když se na koho 

 hněvají. Ale ačkoli není jiných lidí žádných, ješto by neradči se 

 přiznávali k těm, kteráž ode mne beru, dobroděním, však i ti sú mi 

 z nemalých přičiň zavázáni, když súce blahoslavení samých sebe zalí- 

 bením, rovně jako by sami v třetím obývali nebi, tak všemi jinými 

 lidmi jako zeměplazy z vysoká pohrdají a poněkud jich i pýčí; když 

 tak velikým množstvím k hádaní vypovědí nebo zavržení, přidavkuov 

 příhodných, propovědění rozpravených a nerozpravených jsúce ohrazeni 

 (dum tanto magistralium definitionum, conclusionum , corollariorum, 

 propositionum explicitarum et implicitarum agmine septi sunt): tak 

 hojně mají útočist, že ani Vulkánovým tenetem nemohu tak býti po- 

 lapeni, aby nikam ujíti nemohli jakýmis svými rozdíly, kteréž v svých 



