57 



žádá, aby mladého syna svého Bedřicha Viléma JMC. pod ochranu 

 dal, sám pak aby na víru katolickou přešel. Děkanovi prý kníže také 

 přislíbil, že výminkám řečeným se podrobí. 



O výslechu tom zpravili stavové Op. i knížata slezská, i stavy 

 moravské; na děkanovi pak slib vynutili, že se postaví do Olomouce 

 před kompetentní úřad kardinála Frant. Dietrichs tejna. Když 

 pak tak učinil, jest po doléhání stavův moravských, zvláště pak jich 

 hejtmana zemského Karla z Ze rotí na dne 20. června na radnici 

 Olomoucké uvězněn, a tam se ho potom dne 25. června před zvláštní 

 komisí předběžně vyptávali na smysl jistých kusů v jednotlivých 

 listech zabavených. 



V době té bylo totiž vůbec známo, že císař Rudolf i přes mír 

 Libeňský (z dne 25. června 1608) nato snažně myslil, kterak by zemí, 

 Matiáši bratru postoupených, opět nabyl. Zvláště pak mužům stojícím 

 na výši tehdejší politiky, jako byl Karel z Žerotína, dobře bylo po- 

 vědomo, že ještě téhož léta, kdy řečený mír jest zavřen, a to již 

 v listopadu, *) Rakušané chuť prozrazovali vrátiti se pod vládu Ru- 

 dolfovu, nepotvrdí-li jim Matiaš podobných svobod náboženských, ja- 

 kých se dostalo od něho Moravanům, a že v té věci jali se také vy- 

 jednávati u císaře, jenž svého snažení netajil ani před samým bratrem. 

 A byť pak mužům takovým osnovy v též věci císaři předložené, kterak 

 od rozdílných osob, jako od tajného rady Attemse, od Lichtensteina 

 a jiných vymyšleny byly, **) i sebe tajnějšími byly zůstaly: neušly jim 

 zajisté pověsti, na které narážel v listu svém ke Kašparovi z Donína 

 také hejtman Opavský, ač sám v počtu zasvěcených nebyl. 



Což divu tedy, že stavové moravští za věcmi z listů zabavených 

 objevenými a ne zcela pochopitelnými hledali toho, o čem pověsti 

 hlásaly a že tudíž majíce Mikuláše Sarkandra, když nedovedl vyvrátiti 

 všeho, čeho oni se domýšleli, v podezření, jakoby cosi urputně zata- 

 joval, dále na kardinála naléhali, aby uvězněného děkana Opavského 

 řádně před soud postavil. Soud ten odbýval se potom v Brně dne 

 17. — 19. listopadu, ačkoliv se mezi tím za Sarkandra přimlouvali oba 

 králové Rudolf II. i Matiáš, a měl ten účinek, že děkana s úřadu jeho 

 ssadili, jakoby nebyl s to očistiti se z velezrády, a že jeho k mukám 



*) Gindely Kudolf II. und seine Zeit. Prag 1863. I. str. 283, 287, 289, 290, 



292, 297. 

 **) Gindely str. 317, 320, 321, 327, 334, 337. 



