vexationes passus, valetudine laesa et facultatibus dissipatis, divitias 

 vere non desiderat, delicias non curat, honores prorsus subterfugit, 

 ipsissiraam tantam sustentationem et quietem, priusquam moriatur, 

 sibi exoptat. Načež zastal se jeho Dietrichstein u Rudolfa II. Sám 

 pak M. S. i císaři i kancléři dne 9. prosince vypisuje česky, kterak 

 „poroučení J. M. C. Opavským sice jest dodáno, kterak ale nic z strany 

 důchodův farních a kostelních u nich není objednáno. Neb majíce ty 

 statky a důchody postoupiti, jiné (prý) před sebe vzali, totiž omluvu 

 k J. M. C, že jich privilegia, bez kterých těch věcí vyhledati jim 

 možné není, jak oni praví, jim jsou pobrané, učinili." 



„Sprostá usilují mne (dí dále) spolu i s pomocníky mými (jichž 

 jest okolo 15) odsud co nejspíš vykliditi. Než já V. M. oznamuji, že 

 po vůli jejich nepůjde, ani já tak snadně, přetrpiv již horších věcí, 

 neustoupím, jestli že to ráčíte spůsobiti, aby tož zase vy- 

 chování od příštího sv. Jiří až do roka a potom dotud, 

 dokud by věci zádušní v cele k faře a kostelům navrácené nebyly, 

 na mne a na spolupomocníky mé ročně od nich Opavských činěné 

 a vydávané bylo." Dne 11. února 1609 pak odpovídá na výmluvy 

 Opavských jemu z kanceláře české na uvážení zaslaných obšírně. 

 „Porozuměl jsem, praví, jakou jsou omluvu purkmistr a rada městská 

 Opavy na přísné V. C. M. poroučení, které jste jim V. C. M. z trojí 

 příčiny na mou velikou stížnost, totiž, aby mi všecky statky 

 duchovní z ouplna a v celosti odvedli, postranné školy za- 

 vřeli a v ý j e z d y všem obyvatelům ven z města ke křtům a zdav- 

 kám a ouvodům zastavili, nejmilostivěji učiniti ráčili." 



Jmenuje pak protestantské členy rady městské „lidi beze všeho 

 studu", jenž cokoli v omluvě píší, proti pravdě zřetelné píší, i vy- 

 kládá dále, kterak rada nečiní, co jí poručeno, a kterak obec sama, 

 aby radové přestoupníky takové i jiných V. C. M. nejspravedlivějších 

 poroučení ihned skutečně trestali, jich jest žádala, tak aby, přišloliby 

 k čemu, nevinný s vinnými trpěti nemusili. Přes to také, praví, když 

 se Tomáš Ach zeni cht, nynější purkmistr, nejsouc tehdáž na něm 

 ouřad, z jiných vytrhl a ohlásil, že on, když na něho purkmistrovský 

 ouřad přijde, obec k dostiučinění toho všeho přidržeti chce, hned 

 jeden z rady, jménem Jiřík Kantof, jeho zakřikl." 



„Patrnoť ze samého jich listu, praví dále, že statky mně před 

 navrácením privilegií vydati nechtějí, kromě jakýchsi rolí, z kterýchž 



