Než ještě věc ta vyřízení došla, vznikla mezi Mikolášem Sar- 

 kandrem a městem Opavou nová pře. Začátkem druhé polovice měsíce 

 ledna 1. 1609 zemřel v Opavě urozený pán Jakub Macák. Vdova 

 po něm vznesla k děkanovi žádost, aby při farním i jiných kostelích 

 v městě i na předměstí zvoniti dal. Děkan Macákové to připověděl, 

 však pod tou toliko výminkou, pokudžby mrtvé tělo skrze osobu jeho 

 a jeho kněžstvo i školu až do brány Ratibořské přes všecko město 

 „křesťanským" spůsobem sprovoditi dáti chtěla; pakližeby toliko 

 samé zvonění míti a kněží pořádných t. katolických s žákovstvem 

 zavrhnouc nějaké jiné „jalové a samorostlé" predikanty doj. M. 

 C. města uvésti a skrze ně to mrtvé tělo vyvézti dáti by chtěla: 

 tehdy že jemu zvonění dopustiti možné není. Protož piše radě městské 

 dne 20. ledna: Poněvadž Macáková nic neodpovídá a jmenovaného 

 zvonění dále se nedomáhá, že se domýšlí, že ona na J. M. C. grunt 

 a statek ty domnělé kněží lutherské uvésti míní. Protož že žádá na 

 rádních, aby dle instrukcí dané městu od J. M. C. pánův komisařův 

 toho nedopouštěli. Pakliby toho nepředešli a zastaviti nechtěli, do- 

 kládá, že by musel potomně, ač jistě neřád, to všecko před J. M. C. 

 do nich sobě stížiti. 



Rada městská Macákovou o smýšlení děkanově zpravila, ta však 

 dala za odpověď, že její manžel při poslední hodině maje jednoho 

 poctivého kněze svého náboženství při sobě, nařídil, aby od něho a 

 jiných kněží téhož náboženství na místa náležitá doprovázen byl. 

 Ona že dle „ostatní vůle" manžele se zachovati chce, a že se naděje, 

 že jí v tom, když ona jsouc stavu vyššího a nenáležejíc pod právo 

 města, onu vůli vykoná, žádných překážek se díti nebude. Purkmistr 

 a rada děkanovi odpověď tu ve výpisu s přípisem českým dne 23. 

 ledna odeslali; Macáková pak úmysl svůj vykonala. Podobně učinil 

 brzy potom vlády ka Václav Bitovský, pochovávaje při zpěvu bratra 

 svého. Hejtman zemský, provázeje stížnost děkanovu dobrým zdáním, 

 poníženě prosí, aby rada městská za to byla potrestána; vůbec 

 pak radí dne 10. března, aby pro vyrovnání všech věcí městských 

 s děkanem se hned spěšně ty osoby, které se před pěti lety zde 

 v Praze J. M. C. strany toho kostela farního a důchodův k němu 

 přináležejících zapsali, i jiní někteří z starého úřadu, jež ve zvlášť 

 přiloženém rejstříkuj. M. C. podává, nicméně i on pan děkan sem 

 rychle citovali, a tu jistého spravedlivého vyměření od J. M. C. 



Sitzungsberichte 1864. II. 5 



