67 



l>ro sebe, bratry své a potomky knížectví Krnovské; takeť známo, 

 žc knížata noví protestantismu všemožně nadržovali. Ilod iránských 

 těchto Bramboráků vymřel 1. loOo zlým Jiříkem Bedřichem, 

 jenž, jsa bez potomka, prese všeliké namáhání nedosáhl toho na králi 

 českém, aby měl právo odkázati své knížetství hlavnímu rodu brani- 

 borskému. Nicméně zmocnil se Krnovská kur fürst Joachim 

 Bedřich a odkázal je druhorozenému synu svému Janu Jiříkovi 

 1. 1607. Rudolf II. změny ty nikdy neuznal za správné, mínil, že by 

 udělením práva ke Krňovsku zároveň dvou věcí dosáhnul, i obhájení 

 práv koruny české, i přerušení protestantismu. Ten tedy úkol mela 

 korespondence s knížetem Těšínským.*) 



Avšak vedle Krnovská kazily dílo Sarkandrovo i ony části 

 dnešního Slezska, jež nyní pode jménem moravských obvodů 

 známy jsouce, nepřetržitě se táhnou jako klín do Slezska vražený až 

 k samému městu Opavě. Celý tento klín odpadl od víry katolické 

 při skonání století XVI.**) Začátkem století XVII. zaváděl tam ka- 

 tolictví kardinal Dietrichstein co zeměpán, i svěřil děkanu Opavskému 

 tolikéž církevní správu ve farnosti Jaktarské, která i v době pro- 

 testantské stála při pastorech Opavských.***) Záleželo tedy Sarkan- 

 drovi, íněloli se dílo jeho v Opavě dařiti, tuze mnoho na tom, aby — 

 bych v jeho spiisobě mluvil — odbojníci protestantští nejen v Opavě, 

 ale i v blízkých obvodech moravských a na roztroušených místech 

 Krnovských potlačeni byli. 



Když tedy, vrátiv se od knížete Těšínského do Prahy po vyří- 

 zení, že kníže výminky jemu v příčině obrácení se na víru katolickou 

 přijímá, z úst kancléřových došel ubezpečení, že Opavsko nového 

 gubernatora a Krnovsko nového knížete dostane a že pak tím samým 

 i v obvodech moravských obrat věcí se připraví, měl Mikuláš Sar- 

 kander zajisté příčiny dosti, aby v psaní řízeném k dominikánskému 

 převoru radosti svého srdce pustil uzdu, třebas byli tehdáž akato- 

 líci čeští násilně postupovali proti vládě, i aby v listu k Braban- 

 skému zaplesal, že „všechny naše (totiž Opavské a Těšínské) věci 



*) Čeho se nevyřídilo 1. 1609, toho se docílilo za Ferdinanda II.; Lichtenstei- 

 nové dostali i Opavsko i Krnovsko, protestantismus pak ustoupil vyznání 

 katolickému. 



**) Volný p. IV. 224, 230, 239, 244, 248, 254. 

 ) Volný p. 239. 



5* 



