123 



Philologische Seclion am 12. .Iimi 1863. 



Anwesend die Herren Mitglieder: Tomek, Hattala, Winařický. 

 Zap ; als Gäste die HH. Lepař und Týn. 



Das ordentl. Mitglied, Hr. Hattala führte den Beweis, dass es 

 auch im N eu bul gar i sehen noch Nasal vocale a und e gebe. 



Philosophische Seclion am li). Juni 1865. 



Anwesend die Herren Mitglieder: Hanuš, Hattala, Nebeský und 

 Winařický. 



Das ordentl. Mitglied, Hr. Hanuš trug (in böhmischer Sprache) 

 seine skeptischen Bemerkungen darüber vor, ob je von den 

 heidnischen Slaven eine Göttin unter dem Namen Živa ver- 

 ehrt worden sei. 



O bohyni Živě. 



Ve všech téměř bájeslovích uvádí se i bohyně Živa. Co nejstarší 

 doklad její bytnosti slouží stať jedna v kronice latinské Helmo Ida, 

 psané okolo roku 1160. Ctěme tam v první knize (kapitole 52) jak 

 následuje: „Invaluit in diebus illis (Pribislao rege Polaborum) per 

 universam Slaviam multiplex idolorum cultura, errorque superstitionum. 

 Nam praeter lucos atque penates, quibus agri et oppida redundabant. 

 prim i et praecipui erant Proue, deus Aldenburgensis terrae, 

 Siwa, dea Polaborum, Radigast, deus terrae Obotritorum. His 

 dicati erant flamines et sacrificiomm libamenta, multiplexque religi- 

 onis cultus." Tato „Siwa" čte se co Živa, co je však velmi po- 

 chybné. Neboť nestává ještě veskrz spolehlivého vydání Helmoldovy 

 kroniky, jako je kroniky Thietm arový v Pertzových Monumenta, 

 ueznámeť tudíž formy slova tohoto rukopisné, abychom mohli kri- 

 ticky na pravou formu uhoditi, kterouž úsečně a správně sotva 

 udal Němec Helmold při vší své poctivosti, i kdyby opisy a tištěné 

 knihy k tomu ještě nebyly spotvořovaly podané Helmoldem tvary slo- 

 vanských slov. Jméno boha Proue čtou a píšou ku př. jednou též: 

 P r o v e n , podruhé Prone, Prono; Si w a tak též j ed nou S y n n a . 

 což zajisté nedodává bezpečnosti, čísti a vykládati ihned slovo to 

 „Živou", poněvadž na tom místě Helmoldem jsme se jen dozvěděli, 



