128 



kláštera Syn na při Jutroboze. Bylo-li by tomu tak, mizela by veskrz 

 nějaká obdoba se „Siwa." Jistotu přinese teprva Pertz, jest-li že 

 vydá Helmolda se vším různočtením v rukopisech. Než na ten čas 

 předce volno, zavrhovati slovo Synna co neslovanské a různočtení 

 si vysvětliti tím, že slovo Siwa v starších rukopisech se asi psalo 

 Syuua, co pak někdo mylně Četl a psal Synna. 



Čím spořejší a záhadnější jsou pravá a stará zřídla o bohyni 

 „Siwa", „Siua": tím výmlu vnější a obrazovitější jsou středověcí 

 kronikáři 15 — 17. věku, u nichž bys chladnou a rozumnou soudnost 

 darmo hledal. Dám toho jen několik, ale makavých příkladů, jichž 

 dosti bude, poněvadž každý kronikář pozdější rád prvějších opisuje. 

 Známá stará kniha: Chronica der Sachsen podává (ad annum 

 1134 fol. 9.) následující zprávu o Sivě: „Unde de affgodinne de 

 heyt sivěn, de hodde de hende ouver ruggen, in der eynen hand 

 hadde sy eynen gülden appel, unde in der anderen hand hadde se 

 ein wyn-druueben mit eynem gronen Blade und öre hare hangede ör 

 went in de waden" : kronika ta přidala tomu i podobiznu, již i s vý- 

 kladem převzal i Bangertus, vydavatel Helmoldův r. 1659. Čím 

 by však výklad té staré kroniky a popis odůvodněn byl, o tom nikde 

 se neděje ani zmínky. 



Jistý Abraham Hoszman vydal r. 1616 v Budišíně německý 

 spis o chrámu Venen \ Brně, jehož prý r. 367 král moravský Mero- 

 vius vystavěl, jmenovav bohyni tu: „Parthenian", tudíž Děvu. 

 Spis je velmi řídký, ale zachoval se v latinském překladu Bohuši. 

 Balbina v 1. svazku: Miscellanea historka regni Bohemiae (Pragae, 

 Černoch 1679. str. 163. 164). Odvolává se co do dokladu na zprávy 

 Jana Turpina, Salniut ha. Spanberg a, Morice Brand ta, z nich 

 pro stáří své jediný Turpin zde by padl na váhu, jelikož ostatní na 

 něho jen se odvolávají. Turpinus žil prý v 9. století, psav historii 

 o císaři Karlu Velikém. Než sám starý Jö eher praví, že tato hi- 

 storie je jen „ein erdichteter Roman, welcher von einem Be- 

 trüger, der im 11. oder 12. Jahrhunderte gelebt, unter des Turpini 

 Namen edirt worden." 1 Baibin sám, ač bývá mnohdy nekritický, 

 připojuje: „majorem ditficultatem movet historica ve rit as, quis enim 

 Mirovius ao 367 in Moravia regnavitV — Turpinuni, magnum alioqui 

 tabulátorem sursum deorsum pervolutavi, nihilque istorum inveni " 

 A v skutku nenajdeš tam mimo článek : „de idolo Mahumeth" ničehož, 



