26 



Od str. 39 (tištěného vydání) se povaha naší kroniky na novo 

 mění. Kdežto události na hradě Pražském sběhlé od 15. dubna do 

 7. máje 1420 se v ní vypravují od Vavřince úplně neodvisle: ná- 

 sledující boje na Malé straně líčí se již slovy jeho, jen tu a tam 

 něco kratčeji a s některými změnami ve vazbě vět a ve slovosledu, 

 vůbec s takovými, které co do věci téměř nic neznamenají. Zdá se 

 skorém, že ten, kdo takto z Vavřince vypisoval, zároveň sloh jeho 

 podle svého vkusu opravovati se snažil*). Ovšem že to odpovídá 

 rázu kroniky naší 1414 — 1419, že slova Vavřince z Březové o Sig- 

 mundovi „velut alter elatus Lucifer" při vypisování z něho v péře 

 zůstala. Podobně slovy Vavřincovými se líčí i následující tažení 

 Táborů ke Praze a válčení v Praze, při čemž nás jen po slovech 

 Vavřincových (str. 364) o Žižkovi „supra modům audax et strenuus" 

 v kronice naší překvapuje přídavek (str. 41) : ad cuius ordinacionem 

 totus preparabatur exercitus atd. — Změny vypisovače se někdy jeví 

 jako zcela vhodné opravy. Kdežto na př. u Vavřince tažení a příchod 

 Táborů do Prahy přervány jsou odstavcem o jiných věcech vypravu- 

 jícím, v kronice tomuto jiné vykázáno místo, by souvislost toho, co 

 k sobě patří, se zachovala. Totéž platí o následujících odstavcích 

 a změněném jich pořádku, kdežto změn v textu samém ubývá, ač i tu 

 na jednom místě proti obyčejnému pravidlu, podle kterého naše kro- 

 nika krátí, najdeme nevelké sice ale předce pozoruhodné rozšíření 

 textu Vavřincova, které znamená více než pouhý stilistický přídavek, 

 jsouc při tom předce příliš nepatrným, abychom je pokládati mohli 

 za stopu nějakého jiného pramene, z kterého by bylo do Vavřince 

 z Březové něco přešlo**). 



Mag. loh. Hus de proximo . . . mortificandi anhelancium fuit obscuratus. 

 V Chronicon (str. 34) čteme: de quo non modicum, licet naturaliter contin- 

 gebat, territi fuerunt quam plures. 

 *) Místo „Pragenses" u Vavřince v kronice čteme „civitas Pragensis", místo 

 „impediebant" — „defendit." Někdy věta vedlejší neb zkrácená se stane větou 

 samostatnou a p. Snad takové měnění při vypisování a opisování zároveň 

 posloužilo k zábavě. 

 **) Sr. Vavřinec z Březové na str. 368: „Legatus in Slaná .. . archám corporis 

 Christi . . . destruere mandavit . . . Imo refertur, quod sacramentum corporis 

 et sanguinis domini J. Chr. per presbyteros hussitas conseeratum com- 

 bussit et presbyterům quendam, qui communionem calicis abiurare noluit, 

 comburi mandavit . . . Chron. str. 43 : Imo dicitur, quod et corpus Christi 

 per presbyteros Wiclefistarum conseeratum combussit et sacramentum san- 

 guinis super iynem effudit et presbyterům cum quodam laico, qui abiurare 

 communionem calicis noluit, igne consumpsit ... Sr. též Vavřince z Bře- 

 zové na str. 369 : . . . venit rex Hungarie cum multis millibus. V Chro- 



