28 



Vídeňský více přináší i'nelze takové rozdíly vysvětliti než tím, že 

 opisovač měl před sebou text na mn ze úplnější, na př. na str. 377 

 procedunt mul ta millia equitum ; na str. 379: rozehnal ot dietek 

 malých onoho sem onoho tam (v známé písni Čapkově „Dietky 

 bohuzpiviajme"); na str. 384: postulant omneš Teutonicos captos 

 sibi ad comburendum presentari ; na str. 401 : nec erit sancte 

 eukaristie sensibile sacramentum; na str. 408: non ecclesiis, non 

 religiosis domibus parcentes. 



Že místa posledně uvedená a mnohá jiná nejsou libovolné do- 

 plňky opisovače, v tom nás potvrzuje také shoda, kterou často mezi 

 textem Vídeňským i textem Pražským v rukopise 11 D 8 pozorujeme, 

 kterážto shoda neobmezujíc se toliko na některá různočtení (na př. 

 appreciatis — proti applicatis str. 445 — laboratoribus) i tam se 

 vyskytuje , kde znění rukopisu 1 D 10 shodou obou textů se 

 doplňuje. A tato shoda jest nám zvláště tam vítána, kde vy- 

 pravování teprve takými doplňky se srozumitelným stává, na př. 

 na str. 491*), kde se dobývání Mostu (1421) vypisuje. Že vojsko 

 Pražské před Mostem řídilo se radou ne jakéhosi kněze Jana, nýbrž 

 — o čemž Palacký pochyboval (Děj. III. 2. str. 106) — známého 

 Jana Želivského, o tom nabýváme jistoty, když text tištěný (a srov- 

 návající se s rukopisem 1 D 10) si opravíme a doplníme takto : qui- 

 dem (místo quidam) dominus Iohannes predicator et tocius com- 

 munitatis Pragensis quasi capitaneus etdirector. Ačkoli 

 tento dodatek se čte jen v textu Vídeňském, předce nelze pochybovati, 

 že tu máme před sebou slova Vavřince samého. A to platí též o do- 

 plňcích před tím vytčených, jako o Žižkovi, které jsme našli již tam, 

 kde kronika naše není opisem, nýbrž výtahem z Vavřince z Březové. 



Když v říjnu r. 1420 jednáno bylo o smlouvu s posádkou Vy- 

 šehradskou, zjevila se nad Prahou duha, o čemž někteří mistři sedíce 

 na vršku Kavčí hory nad Vltavou rozmlouvali jako o znamení vě- 

 štícím budoucí věci. Vypravování o tom v textu Vídeňském zní: „Se- 

 dente me cum quibusdam magistris" atd., v rukopisech Pražských: 

 „Sedentibus quibusdam magistris" atd., ač i v těchto ku konci čteme 

 jako v textu na prvém místě vytčeném: „in hoc omneš resedimos" 



*) Tištěný text na str. 490 dole třeba doplniti takto: Eapropter tractatum 

 amicabilem exoptant et cum simul castellanus castri Pontensis, pater fili- 

 orum captivorum, cum quibusdam de exercitu conveniret, patrem suum videlicet 

 castellanum castri Pontensis filii ipsius petunt, ut misertus eorum de Castro 

 Pragensibus condescendere velit. 



