84 



72 listy a skládá se v podstatě ze dvou částí. První z nich jest 

 stručné martyrologium čili passional latinský, k němuž jest připsána 

 „regula b. Augustini in capitolis cottidie recitanda"; druhá část jest 

 kalendář obsahující následující kusy: Naznačení dnů celého roku 

 dle kalendáře římského, zlaté počty, písmena nedělní, vytknutí někde 

 tak zvaných dnů egyptských čili nešťastných, a to dvojím způsobem, 

 známými totiž hexametry a červeně psanými literami D, dále svátky 

 nepohyblivé na celý rok, nejhlavnější přípisky astronomické, některé 

 poznámky týkající se svěcení svátků, a konečně velmi hojné nekro- 

 logické poznámky. Nyní nám jde jen o tyto poslední. 



Že celá kniha náležela klášteru Doksanskému, psána byla pů- 

 vodně pro něj a v něm že i další přípisky nekrologické se daly, to 

 dosvědčuje více okolností. 



Hned na prvním listu jest přípisek pozdější sice, ale ne o mnoho 

 než původní sepsání, který zní: „Iste liber martirylogi et regula 

 beati Augustini pertinet pro monasterio Doxanensi." 



Dále to ukazuje explicit první části rukopisu: „Anno Domini 

 millesimo trecentesimo septuagesimo tercio in vigilia beati Mathie 

 apostoli finitus est liber iste per manus fratris Alberti, professi mo- 

 nasterii Montis Syon, quem de mandato et ex ordinacione religiöse 

 virginis sororis Hedwigis, custodis monasterii Doxanensis, ad honorem 

 Dei omnipotentis et sue pie genitricis, prout diligencius potui et 

 sciui, fideliter conscripsi.". 



Konečně nekrologické zápisky nejen původní nýbrž i pokračo- 

 vání pozdější zvláště ku klášteru Doksanskému se táhnou, tak že 

 nemůže o tom býti pochybnosti, že máme před sebou zápisky do- 

 ksanské. 



Co se zápisků nekrologických týče, tu slušno rozeznávati dvě 

 části, jednu, která učiněna byla zároveň s martyrologiem, tedy roku 

 1373 anebo nedlouho potom, ale od téže ruky; a druhou, která 

 později během tří století povstala a od zapisovatelů velmi různých 

 pochází. 



První čásť nekrologia doksanského opírá se o nějaké nekrolo- 

 gium starší, které v řečeném klášteře již dříve měli, z něhož pak 

 r. 1373 stalo se spracování této části. Ze to nebylo jen pouhé pře- 

 psání onoho nekrologia staršího, viděti jest dle toho, že na četných 

 místech vznešenější osoby položeny byly před méně vznešené, ač by 

 to dle chronologického postupu jich úmrtí jinak býti mělo. Mimo 

 to jest jakési spracování staršího nekrologia i tím patrno, že často 

 i celá řada vyčtených osob stejného stavu v jedno se shrnuje, což 



