20 



Z rovnice (5) plyne: 



d 2 u _ T d 2 x x ~\ , y Tdx <£r, ~| . [" d 2 co ~| 



kde voleno pro krátkost symbolické označení 



[d 2 aj,"| , , d 2 x, . d 2 y, . d 2 z. 



x ^J místo x -^ +y 1 ^+M 0Wt atd. 



Jest však na základě rovnic (3) a (4): 



f d 2 x ~] _ 3 



tudíž : 



(6) SF - řt r„ M -2|_-^-^J=rX A ]. 



Dále jest: 



tdx n d z x. "] _ 3 1" dx n ~] . _ _ 4 eřr„ . T „ da? n l 



td 2 x ň dx, "1 _ 3 r efcc, "1 



-sruti = -»"• hwJ 



tudíž : 



a integruj eme-li: 



Vložíme-li tuto hodnotu do rovnice (6) obdržíme: 



(8) % + vCu = [X x ] + 2/[z ^] A = U 



Tím jsme si zjednali differencialnou rovnici pro úkon u téhož 

 tvaru, jaký mají rovnice (4) pro x x , y^ z x , s tím rozdílem však, že 

 se nalézá na pravé straně rovnice (8) známý úkon času U ; rovnici 

 tu lze tudíž integrovati. K tomu cíli nazveme u úkon, jenž vyhovuje 

 rovnici : 



(9) ■ 3 ^ + f*r7 8 « = 0; 



porovnávajíce rovnici tu se soustavou (3) poznáváme, že úkonem tím 

 může býti jakýkoli linearný stejnorodý úkon 



