53 



Nejvyšším členem útvaru křídového na Březníku jest Březenský 

 jíl, velmi mastný, s význačným sferosideritem. Výše, pod samou če- 

 dičovou kupou, pokryt jest čedičovými ssutinami. Nejvyšší a nej- 

 sráznější čásť vrchu složena jest z černošedého čediče,*) v němž 

 porfyrický olivín na prvý pohled jest patrný. V čediči hojně jest 

 vyloučen aragonit, bud vláknitý v deskách, neb stébelnatý v hrotech 

 nashromážděný. Vad pokrývá jej v tenkých korách. Čedič při vý- 

 stupu svém prorazil a na povrch vynesl opuky útvaru křídového. 

 V některých písčitých, barvy žluté, poznáváme opuku Bělohorskou, 

 shodující se s onou v údolí Suchého potoka. Hojná jest též modrá, 

 čedičem proměněná opuka. Opuky ty čedič obaluje a proniká. Rovněž 

 jsou četnými žilami aragonitu prostoupeny. Větráním těchto opuk 

 tvoří se žlutá hlína, která deštěm dolů se splakuje. 



Čedičová kupa Březníku jest na straně vých. nejsráznější. Sva- 

 luje se tedy na této straně kamení čedičové nejvíce, hromadíc se 

 na povrchu Březenských vrstev. Z příčin na počátku uvedených po- 

 souvá se ssutina čedičová, zarývajíc se do rozbředlého jílu, takže 

 kusy čedičové ve spodní části nabudou vazby jílovité. K této vazbě 

 přispívá též dříve uvedená žlutá hlína, z opuk čedičem vynesených 

 povstalá. Vyšší poloha ssutin čedičových přijímá za tmel černou 

 půdu, která jest plodem zvětrání čediče (Obr. 2, průřez podle x y 

 na Obr. 1.). Uvážíme-li, že posouvající se vrstva (Obr. 1. ob) po- 

 hybuje se po půdě nerovné, vlnité, vysvětlíme si snadno povstání 

 trhlin, rozsedlin a prohybů (Obr. 2. t, r, p), jež se v pošinuté části 

 jeví. Trhliny a rozsedliny mají hlavně směr rovnoběžný s vrstevni- 

 cemi. Plocha se posouvající (Obr. 1. db) táhne se po vých. boku 

 Březníku ve výši 360 — 380 m, majíc tvar obdélníka podlé vrstevnic 

 zkřiveného. Střední šířka jeho, směrem největšího spádu, obnáší 

 80 m (v půdorysu), délka (podlé vrstevnic) 300 m. Plocha má 25 ha. 

 Úklon jest nestejný, průměrně 14°. 



Největší posouvání dělo se r. 1882. Pokračuje však dosud. 

 Navštíviv v srpnu r. 1883. po druhé po větším dešti místo toto, 

 shledal jsem zde trhlin, jichž tu v předešlém roce nebylo, rovněž 

 jsem byl svědkem ustavičného nepokoje v části se posouvající. 



*) Podle výskumů prof. ßorickeho (Petrograf. stud. ěed. h. v Č. Praha. 1874. 

 str. 54.), náleží čedič Březníku mezi čediče magmatové, jenž při 400. zvět- 

 šení jeví se co směs augitu, hojného olivínu a magnetitu, sklovité hmoty 

 s jemnozrným vápencem, tu a tam nefelinem. 



