107 



nx v ny^ nz v pravoúhlých souřadnic x Q , y (V z nerušeného pohybu ellip- 

 tického při prvním přiblížení, jakož i další poruchy n 2 x 2 , w'y 2 , n 2 z 2 , 

 n z x 3 , n 3 y 3 , n\ atd. při druhém, třetím atd. přiblížení. Další snaha 

 po zjednodušení oněch výsledků vedla mne mimo jiné též k novému 

 způsobu řešení problému dvou těles, způsobu, který nejprve zde vy- 

 ložiti hodlám. 



Obyčejná cesta, vedoucí k integrování rovnic problému dvou 

 těles, totiž rovnic: 



d 2 x . _ 3 



dt 2 



^+^v: 3 =o 



vychází od principu ploch, jenž dává rovnice: 



y ° dt z ° dt - A ° 



„ ifyo „ ^o ri 



X ° dt Vo dt — ^ ' 



a od principu živých sil, jenž poskytuje rovnici*) 



(3) VM)+Vďt)+\-ďt)-T -á Q - 



Z rovnic těch obdržíme eliminováním rovnice mezi dr Q a dt a mezi 

 dQ a dt (q jest pravá anomálie), jichž integrováním počet integrálů 

 k řešení problému jest dovršen. 



V následujícím zjednáme si soustavu tří rovnic obdobných rov- 

 nicím (2); těchto šest rovnic zastupuje však jen pět integrálů, neboť 

 jsou podrobeny určité podmínce. K nim druží se třetí soustava tří 

 rovnic, jimiž řešení, pokud se tvaru týče, souměrně jest dovršeno, 

 zároveň pak řada zajímavých vztahů zjednána. Šestý integral, kterým 

 se určí teprve vztah k času, poskytnut integrováním nové (desáté) 

 rovnice tvaru stejného. 



Položme: 



*) Veškeré veličiny, vztahující se ku problému dvou těles, označíme na rozdíl 

 od příslušných veličin problému dvou těles příponou . 



