(32) 



119 



B w = x J W o z dt — z J W x dt, 



o o 



t t 



C w — y J W x dt — x J W Q y dt. 



o o 



jakož i 



t t 



(33) E Q w - q fw it s dt — s fw o q dt 



o o 



Dle významu veličiny W (v rovnici I. 17) jsou integrály tyto 

 vesměs jednoduché. Řešení nalezené v (I. 22) lze odvoditi z kterého- 

 koli tvaru (32) neb (33). Pro jednoduchost položme : 



t t 



j X y dt = X pJ Y ^Vo dt — Y v, atd. 



o o 



Pak jest dle první rovnice (32): 



A w — Á z X y -f B Q z Y y -f C z Z v 

 -A y o X t + B y Y g +C o z o Z,. 

 Jest však též 



# Y 9 -bC Y g +A Y a =zO 



C Q Z g 4- A Q Z X -\- B Z y = 0; 



kteréž rovnice když odečteme, a dále místo B y -\- C z — > A x 

 položíme, zjednáme sobě rovnici na A dělitelnou, a konečně: 



w = x (Y t — Z y ) -f- y {Z x — X g ) -f- z {X y — Y x \ 

 tudíž výraz (I. 22), čili: 



w — H x -f K y + L s . 



Následkem zvláštního tvaru, v kterém se nám úkony u a w 

 podávají rovnicemi (28), (29), (32), (33), obdržíme podobné výrazy 

 ,, v du dw v 



teZpr0 ^ a W napr - : 



(34) 



dw_dq^ f s dt _ds ± f w a dt 

 *° dt~ dtJ W ° So<lt dt J W ^ dt - 



o o 



Konečné řešení ve tvaru rovnic (I. 20) neb (I. 31) zůstává ovšem 

 úvahami předcházejícími netknuto, jen že se v oněch rovnicích místo 



